114 
SoSothurn f. 1836. 113)*); men Schimper og Braun have 
ogsaa brugt „Vorblåtter 44 i en mere udvidet Betydning og be¬ 
tegne herved det ene eller de to Blade, hvormed Bladstillingen 
begynder paa en Gren. Fremdeles finde vi, at der er Botanikere, 
som ved bracteolæ forstaa de Bracteer, der i den sammensatte 
Blomsterstand sidde ved Grunden af de yderste Forgreninger 
( pedicelli ); saaledes Bis c hoff (Handbuch d. bot. Terminologie. 
233), Dreier (Læreb. i bot. Termin. 65), Endlicher og Unger 
(Grundz. d. wissens. Bot. 157) o. fl. Hos Kutzing (Grundz. d. 
philos. Bot. 2. 177) er det Bracteerne, der betegnes som „Vor¬ 
blåtter 44 , og Wy dl er har taget „Vorblåtter 44 i den mest udvidede 
Betydning**) (Flora 1851. 291). 1 Modsætning hertil er der 
tiere af den nyere Tids Botanikere, der kun anvende „Vorblåtter 44 
som Betegnelse for de forste Blade paa Blomsternes Axe. Yi finde 
saaledes hos Schacht (Lehrbuch 2. 288, 348) og hos Sachs 
(behrbuch 387) „Hochblåtter 44 , hvorunder indbefattes „Deckblåtter 44 
( bracteæ ) og „Vorblåtter 44 ( bracteolæ ). Hos os har man (Horne- 
mann, S c h o u w) forst kaldt bracteæ „Blomsterblade 44 , hvilket 
senere erstattedes med det kortere „Dækblade* 4 . Bracteolæ har 
man gjengivet ved „Smaadækblade 44 og i den seneste Tid ved 
*) Schimper havde tidligere kaldt disse tre Formationer: »unterc 
Scheidenformation«, »Laubformation« og »obere Scheidenformation« 
(i hans beromte Beskrivelse af Symphytum Zeylieri i Geigers Mag. f. 
Pharmacie, Januarheft 1830). 
**) Wydler har folgende tre Slags »Vorblåtter«: 
1) Niederblattartige Vorblåtter: bei Båumen, Stråuchern 
und perennirenden Kråutern die zwei ersten Knospenschuppen des 
Jahressprosses. 
2) Laubige Vorblåtter: sie besitzen alle oder die meisten At- 
tribute eines Laubblattes, hauptsåchlich volle Ausbildung seines Sprei- 
tentheils. 
3) Hoch blattart i g e Vorblåtter: sie zeigen wie die Nieder-. 
blåtter manche vom Normalbau des Blattes abweichende Bildungen in 
form von schmåchtigen Bildungen . . . .; vorzugsweise und håufiger 
als die vorigen finden sie sich auf die verschiedenen Axen des Bluthen- 
standes vertheilt. 
