115 
„Forloberblade^ *). „Smaadækblad a er let vildledende, da det sæd¬ 
vanlig er blevet brugt i en anden Betydning end den, hvori det 
bor tages. Det er desuden, ligesom ogsaa „Forloberblade“, langt, 
hvorfor vi foretrække at kalde bracteolæ „Forblade^ (ad modum For¬ 
ord, Forgaard o. 1.). Under „Hoiblade“ (Hochblatter) indbe¬ 
fattes saaledes Dækblade og Forblade. 
En fuldstændig og gjennemfort Udvikling af Hoibladenes 
morfologiske Forhold tilsigtes ikke med nærværende Meddelelse. 
Det vil her nærmest være Opgaven at vise, at Hoibladene og 
navnlig Dækbladene danne en selvstændig Bladforma¬ 
tion; at disse Blade ikke have deres Væsensmærke deri, at de stotte 
en Blomst, hvilket vel i Regelen er Tilfældet, men i deres egen 
Stilling, Form m. m. Dette har nu vistnok ogsaa været almindelig 
erkjendt af Botanikerne, idetmindste siden Saint-Hilaire skrev sin 
„Morphologie végétale w (1S41)**), men da denne Opfattelse af 
Dækbladene udgjor en af de væsentligste Forudsætninger, hvorpaa 
den Tydning af Gymnospermernes Blomster, som her gjores gjel- 
dende, er bygget, og da der i vor paa slige Undersøgelser ikke 
*) Vaupells Planterigets Naturhistorie ved Gron lund. S. V og 53. 
**) Vi anse det for rigtigst at gjengive denne udmærkede Morfologs Yt- 
tringer herom ordret (1. c. 199): »Certains botanistes ont eu l'idée de 
donner le nom de bractée d toutes les feuilles qui accompagnent une 
jleur, et de le refuser d celles , appelées vides ou stériles, qui ne pre- 
sentent d leur aiselle aucune production. Mais s'il n'y avait jamais de 
changement dans la forme des feuilles d'une méme plante, il est bien 
clair qu'on n'aurait point eu l'idée d'imaginer le mot de bractée ; pour- 
quoi done l'emploierait on, quand la feuille qui accompagne la Jleur ne 
différepas des autres, comme dans le Veronica agrestis oule V.hede- 
ræfolia et, d'un autre coté, si nous refusons d'en faire usage, lorsque, 
par manque d'energie, le bourgeon axillaire ne se developpe pas a l'ais- 
selle d'une feuille que l'épuisement a rendue entiérement dif evente des 
autres, nous n'aurons pas de moyen de faire sentir les différences . si ce 
n'est pas de longues périphrases. Au lieu done d'admettre une distinc- 
tion fondée sur des circonstances accessoires, il vaut mieux continuer d 
appeler bractée toute feuille voisine de la Jleure et alté ée par l'epuise- 
ment .« 
8 
