127 
agtige Farve adskiller sig fra den morkere Væxtspidse. Det 
næstfølgende Blad (1 f ', 3) er ved to Udskæringer delt i tre 
Lapper, en midterste storre og to mindre sidestillede. Allerede 
det tredie overste Blad (1 /*", 4) viser en betydelig Forandring. 
Indskæringerne naa nu lige til Grunden, saa at vi istedenfor et 
trelappet Blad have Smaablade, af hvilke det midterste er det 
forste Anlæg til Pladen, medens de to sidestillede blive til Axel- 
bladene. Her viser sig allerede nu, svagt antydet, en Forskjel i 
Bygningen, som senere træder bestandig tydeligere frem. Pladen 
er mere gronlig og bestaaer af mindre Celler, end de lysere 
Axelblade. Ligeledes viser der sig en betydelig Forskjel i disse 
Deles Væxt. Pladen, som oprindelig er storst (4), indhentes 
snart af Axelbladene (5), og allerede ved det syvende overste Blad 
ere de dobbelt saa store som Pladen (6) og ved det ottende endnu 
storre (7). Den lille gronne Plade er nu ganske skjult af de 
store hvide Axelblade. Pladen har imidlertid væsentlig antaget 
den Form, som den har hos det udvoxne Blad; ved det sjette 
Blad (5) er den trelappet og ved det syvende (0) femlappet. Stilken 
er den Del af Bladet, som viser sig sidst; forst ved det ottende 
Blad sees det forste Spor til den, altsaa forst efterat Pladen har 
anlagt alle sine Lapper. Der indtræder derpaa en Periode, i 
hvilken Stilken tager hurtig til i Længde og saaledes stadig lofter 
Pladen mere og mere iveiret og fjerner den fra Axelbladene (8, 9, 
10, 11), indtil disse, som i en vis Periode er saa overveiende og 
fremherskende, tilsidst ved det udvoxne Blad fremtræde som for- 
holdsvis smaa og underordnede Bladdele (12). Axelbladene ere 
desuden hvidlige og i deres Bygning meget forskjellige fra Pladen. 
De bestaa kun af 3—4 Cellelag, og Cellerne indeholde kun meget 
lidt Bladgront; de have kun faa Spalteaabninger, og Karstrængene 
ere parallele og udsende kun faa Grene foroven. 
Passiflora racemosa har dybt trefligede, langstilkede Blade 
med store, skævt hjertedannede Axelblade. Fra Hjornet af Bladene 
udgaaer en meget lang ugrenet Slyngtraad (en omdannet Gren). 
Det forste Anlæg til Bladet er en lille vorteformet Fremragning, 
