139 
sondrer Bladet sig i en Skede (Nedrebladdel) og Plade (Ovre- 
bladdel), og ved den indre Bygning dannes en meget skarp 
Grændse mellem disse to Bladdele, da alle Skedens Karstrænge, 
saasnart de træde ind i Pladen, dele sig i to parallele Grene (4). 
Naar Bladet har en Længde af omtrent 9 Mm. (3), begynder 
* 
Skedehinden at anlægges, idet der i en Tverlinie, som ligger 
umiddelbart under det Sted, hvor Karstrængene dele sig, be¬ 
gynder en Nydannelse af Celler. Skedehinden synes saaledes i 
sin Oprindelse og Dannelse at have megen Lighed med Poly- 
goneernes Kræmmerhus. Hofmeister betragter dog Skedehinden 
som en Overhudsdannelse*). — Celleformeringen synes længe at 
foregaa temmelig ensformigt i alle Bladets Dele, men omsider 
horer den op i Spidsen, og den fortsættes længst ved Grunden, 
saa at Udviklingen er gjennemgaaende basipetal. Nydannelsen 
af Celler er hos Græsserne indskrænket til et saa smalt Bælte 
umiddelbart ved Grunden af Bladet, at Væxten herved faaer en 
egen Karakter, der er bleven betegnet som „intercalær 44 . Grise- 
fa ae h har saaledes vist, at der hos Hordeum hexastichon ved 
Grunden af den unge Bladskede i Lobet af tre Dage kom et 
nyt Stykke til, der var over 6 Gange saa langt som det tidligere 
dannede, og uden at dette tog Del i denne Tilvæxt**). Baade 
Nedrebladene (5) og Dækbladene svare hos Græssene til Bladets 
Skededel. 
Kun lidt forskjellig fra Skeden og Axelbladskeden er det 
saakaldte Kræmmerhus hos Polygoneerne og nogle andre 
Planter. 
Polygonum Bistorta har en stærkt forgrenet Rodstok, og 
Grenene gjore en ejendommelig dobbelt Snoning, som har givet 
Anledning til Artsnavnet. I de herpaa siddende store, rode, 
overvintrende Knopper sees det forste Anlæg til Bladet som en 
lille Vorte, der breder sig ud forneden, saa at den snart om- 
*) Handbuch der physiologischen Botanik. 1. S. 525. 
**) Wiegmann: Archiv fur Naturgeschichte. 1844. S. 154. 
