142 
tre Blade (Fig. 26, 2). Bladet anlægges som en halvkugleformet 
Fremragning (2 f x ), der snart bliver fladere og breder sig ud 
ved Grunden (2 f 2 og f 3 ). Allerede det femte Blad er kommet 
ud over Primordialstadiet. Det er nu meget længere og smallere 
og viser det forste Spor til Smaabladene, der fremtræde som 
smaa Vorter i Randen, gradvis aftagende i Storrelse op imod 
Spidsen (3 f 5 ). Det er altsaa den fælles Bladstilk, som forst 
anlægges, og Udviklingen af Smaabladene er tydelig basifugal. 
Endesmaabladet anlægges forst efterat der har vist sig Kar¬ 
strænge i de nederste Smaablade, og disse ere næsten udvoxne, 
naar Bladet har opnaaet sin halve Storrelse. Medens Væxten 
med Hensyn til Smaabladenes Udvikling i Forhold til hinanden 
er basifugal, voxe derimod selve Smaabladene basipetalt. Baade 
Nedrebladene (1 ab) og Dækbladene (4, 5) repræsentere Blad¬ 
stilken med de forste Spor til Smaabladene (3 f 5 ). 
De temmelig langstilkede, ægdannede, modsatte Blade hos 
Syringa vulgaris anlægges ligesom hos Fuchsia, men her sees 
ikke noget Spor til en Nedrebladdel (Fig. 27, 1 f l ). Anlægstrinet 
(f 1 ! f 2 ) g aa er derfor gradvis over i Ovrebladtrinet. Det tredie 
Bladpar (f 3 ) staaer paa Overgangen mellem disse. Den ydre 
Fig. 27. 
o 1 
Syringa vulgaris. 1 Væxtspidsen omgiven af de unge Bladanlæg. Det ene 
af de to næstyngste Blade (/ 2 ) sees fra Rygsiden, og herigjennem sees Væxt¬ 
spidsen, omgiven af de to yngste Blade (f 1 ). Af de to tredie yngste Blade 
er kun det ene fremstillet (/ 3 ). 2—5 Knopskæl. _6 Dækskæl. 
