12 
Rigtigheden af ovenstaaende Slutninger bestyrkes ved 
en Misdannelse af Lærken, som ingenlunde er sjelden og for 
længesiden har været kjendt*), men som forst i den senere Tid 
er bleven nærmere undersogt og rigtig tydet**). Denne Mis¬ 
dannelse er en Gjennemvoxning af Koglen og gaaer paa en Maade 
i den modsatte Retning af den nysbeskrevnc Misdannelse hos 
Granen, men fdrer dog til samme Resultat. Medens hos Granen 
Koglenaturen gjor sig gjældende i Spidsen af Misdannelsen og 
Grennaturen ved Grunden, saa finder hos Lærken det omvendte 
Skællene af en gjennemvoxen Lærkekogle, 5 Gange forstørrede, 
a et af de nederste Kogleskæl, seet indvendig fra, med rudimentære Æg. 
b et hoiere stillet, dybt klovet Kogleskæl, der danner Overgang til de 
overste (c, d), i to knopskællignende Blade adskilte Skæl. 
e Knop fra den overste Del af Koglen; Kogleskællet danner her Knopkim- 
skællene i en Knop. 
f viser Dækskællenes Form i den misdannede Kogle. 
Den misdannede Lærkekogle er bredest ved Grunden og her 
næsten normalt udviklet; den bliver gradvis meget smallere op imod 
Spidsen og gaaer tilsidst over i en 3—4 Tommer lang, almin- 
’) Richard: Mémoires sur les Coniféres 1826 pi. 13 f. q. 
’*) A. Braun: Individuum der Pflanze p. 65, ogCaspary: De Abietinarum 
floris feminei structura. Annal, des scienc. nat. 1860 Tom. 14 p. 200. 
