41 
Malva Alcea , Allium ursinum, Samolus Valerandi , Antirrhinum 
Orontium , Apium graveolens, Asparagus ofjicinalis , Inula Bri - 
tanica, Betonica ofjicinalis, Torilis Anthriscus , Denlaria bulbi fera, 
Osmunda regalis , Silene Armeria, Ranunculus arvensis , Alisma 
ranunculoides*). — Texten til den Del af Flora Danica, som 
udkom i forrige Aarhundrede, -forinden Rafns og Hornemanns 
floristiske Værker saae Lyset, angiver 20 Planter fra Lol¬ 
land, af hvilke 2 ere anforte af Kylling ( Betonica og Apium), 
5 ere ikke gjenfundne i nyere Tid, nemlig: Ligusticurn scoticum , 
Lathyrus silvesiris platyphyllus , Senecio denliculatus , Hypochæris 
maculala (hvis Fig. 901 horer herhen) og Malva moschata. — 1 
RafnsFlora 1796—1800 findes, foruden adskillige af Kyllings 
og Flora Danicas Angivelser, endvidere 6 nye Tillæg til Lollands 
Flora, hvoraf 1, nemlig Gypsophila muralis, ikke senere er gjenfun- 
det. I Hornemanns oekonomiske Plantelære 1ste Udgave 1796 
tindes neppe nye lollandske Voxesteder, hvorimod der i 2den Udgave 
1806 tindes et Tillæg af 9 ikke forhen angivne Arter, hvoraf to ikke 
ere gjenfundne, nemlig Gratiola ofjicinalis (om hvilken det dog er 
tvivlsomt, hvorvidt den nogensinde er funden paa Lolland, hvorom 
mere nedenfor) og Sorbus torminalis, funden af Prof. Viborg paa 
Lolland, medens 2 andre Arter synes at være forsvundne i en nyere 
Tid, idetmindste paa deafHornemann angivne Voxesteder, nemlig 
Datura Stramonium og Erica Tetralix. 1 Tidsrummet 1806— 
1821, mellem 2den og 3die Udgave af H o rn ema n n s Plantelære, 
berigedes Kundskaben om Lollands Flora med 4 Arter i Flora 
Danica, nemlig Echinochloa crus galli , Physalis, Colchicum og 
Artemisia Absinthium , som alle endnu findes sammesteds. Da 
3die Udgave af Hornemanns Plantelære udkom i Aaret 1821, 
var Kundskaben til Lollands Flora (dog endnu mere til Fal¬ 
sters) bleven betydelig foroget ved Hornemanns egne Rejser; 
i den findes optaget 57 nye Arter fra Lolland, hvoraf de 3 
*} Fra Falster angiver Kylling 12 Arter, hvoraf de 3: Lathyrus Aphaca, 
Atropa Belladonna og Bupleuruvi rotundifolium, nu ere forsvundne, 
den sidste dog forst i den nyere Tid. 
