135 
4—5, in sericm transversam dispositæ , ambulacrales ternæ , interna 
brevior curvata , externa recta , spinas vcntrales æquans , intermedia 
parum brevior , minus curvata. 
f. Archaster nicoharicus Behn, beskrevet af M o b i u s *) 
efter Exemplarer hjembragte af Behn fra Nikobar-Oerne, hvorfra 
ogsaa Prof. Reinhardt har hjembragt en storre Række, er ikke 
i sin Forekomst indskrænket til denne Ogruppe; ogsaa fra Bil¬ 
li ton har Hr. v. Hed ema nn hjemsendt den i betydelig Antal, 
Den er imidlertid ikke forskjellig fra A. typicilS M. Tr. De For- 
skjelligheder, som man kan faae frem ved at sammenholde Mo- 
bius’s Beskrivelse med den i „System der Asteriden“ ? turde 
indskrænke sig til fblgende to Punkter: 1) at Behns Exemplar 
er forholdsvis mere langarmet, en naturlig Folge af at det er 
storre (ældre) (R = 81 mm ). 2) At det har 3 ydre Fodpapiller 
isledenfor 2, af hvilke den ene hos A. typicus endda ofte skal erstat- 
af en Pedicellarie; det er nu ganske rigtigt, at det. normale Tal 
er 3, af hvilke den ene dog, især hos storre Exemplarer, ofte 
erstattes af en tvegrenet Tang, hvis Forekomst ikke omtales hos 
M o b i u s; men paa den anden Side finder man virkelig hist og 
her kun 2, saa at Mullers og Troschels Beskrivelse i dette 
Punkt vel er ufuldstændig, men ikke aldeles urigtig. — At 
Madreporpladen i det ene Værk siges at ligge „noget nær¬ 
mere ved Centrum end ved Armvinklen a , i det andet „om¬ 
trent midt imellem Centrum og Randen^, har maaskee ikke engang 
til Hensigt at antyde en faktisk Forskjellighed. 
Da Arten uden Vanskelighed vil erkjendes af begge de cite¬ 
rede Skrifter, vil det ikke være nodvendigt her at levere en ny 
Beskrivelse af den. Jeg kan indskrænke mig til to Bemærknin¬ 
ger: Den ene er, at allerede hos Exemplarer af c. 4" i Tver- 
maal soges Pedicellarierne forgjæves, hvoraf man maa slutte, at 
disse Redskaber her, som hos adskillige andre Sostjerner, fdrst 
’) Neue Seeslerne (les Hamburger- und Kieler-Museums p. 13. 
