144 
seer dette allerbedst af Astrogonium granulare , hvis Randplader 
ere mere eller mindre beklædte med Korn, men dog altid have 
en storre eller mindre nogen Plet; forsvandt denne aldeles, vilde 
Arten være at overfore til Goniodiscus). Jeg erindrede dengang 
ikke, at Forbes havde udtalt sig i den samme Retning, ja at 
han endog var gaaet et Skridt videre og med de ovennævnte 
tillige havde forenet Stellaster Gr.*) For den ved Gjertforeningen 
af disse 3 Grupper dannede Slægt gjenoptog F. derfor ogsaa det 
Agassizske Navn Goniaster , idet han dog beholdt Astrogonium , 
Goniodiscus og Stellaster som Benævnelser for Grupper eller 
Underslægter indenfor denne. — Om Forholdet mellem Goniaster 
(Forb.) og Oreaster M. Tr., (hvilken sidste hos Agassiz ogsaa 
var medindbefattet i hans Slægt Goniaster ), vil jeg ret strax faae 
Leilighed til at udtale mig i det folgende. 
b. Den eneste nye Asteride, hvormed d’Hrr. D uja r din og 
Hupé have seet sig istand til at berige Artsfortegnelsen i deres 
„histoire naturelle des Zoophytes Echinodermes a , er den ganske 
vist ret mærkelige Goniaster -Art fra Malaccastrædet, som de be¬ 
skrive (p. 397) og afbilde (t. 7 f. 1) under Navnet Astrogo- 
nium Sonleyeti. Den udmærker sig især ved sine lange og 
tynde Arme, hvis ovre Randplader berore hinanden ligefra Ar¬ 
menes Grund, saa at de mindre Rygtavlers Omraade indskrænkes 
til den femkantede, af de bredt afrundede Armvinkler hegrændsede 
Krop eller Skive. Der kan imidlertid ikke være nogen Tvivl om, 
at det er den samme Art, som 3 Aar tidligere var bleven be¬ 
skrevet og afbildet af Mo bius under Navnet Astrogonium 
longimanum (1. c. p. t. 1 f. 5—6), og som nu altsaa vil 
være at benævne Goniaster longimanus (Mob.). De franske For¬ 
fatteres Fortjeneste er det imidlertid at have gjort os bekjendte 
med Artens tidligere ubekjendte Hjem. 
*) Memoirs of the geological survey of Great-Britain vol. 2 p. 468. 
