152 
tænger spredte i temmelig stort Antal over begge Rækker af 
Randplader, hvor de ellers pleie at mangle aldeles*). — Da 
disse Variationer let kunde give Anledning til Opstilling af uhold¬ 
bare Arter, har jeg ikke anseet det for overflødigt at omtale dem 
ved denne Leilighed. 
b. Oreaster nodosus (Gray) (non Linné, nec Lamarck**). 
I sit ældre Arbeide over Asteriderne beskriver Gray paa en 
meget utilstrækkelig Maade en Pentaceros nodosus fra Is le de 
Franc e, hvortil han citerer Seba t. VIII f. 11—12 og — med 
Tvivl — sammes t. V f. 11—12. Der gives imidlertid ikke 
nogen Fig. li—12 paa Sebas 8de Tavle, hvilket uden Tvivl er 
Grunden til, at Muller og Tr ose hel vel optage Arten (efter 
Gray) blandt dem, de ikke selv havde seet, men udelade dette 
Citat og kun beholde det af t. V. f. 11—12, uden dog at tilfoie 
det meget berettigede Sporgsmaalstegn, hvormed Gray antydede 
sin Tvivl om det rigtige i ogsaa at citere disse (rimeligvis 
uigjenkjendelige) Figurer til den Art, som han havde for Oie. 
Der er al Grund til at antage, at „t. VIII“ hos Gray er en 
Feilskrift for t. VI, hvor der netop i fig. 11—12 er givet en 
ret god Fremstilling af en Art, som Museet besidder i to Exem- 
plarer fra Zanzibar, af hvilke jeg her skal give en kort Be¬ 
skrivelse. 
Tvermaalet 3 3 /V' a 4 V 4 "; Forholdet mellem Radierne som 
2:5 å 1:3; Armenes Gjennemsnit trekantet, de selv mere eller 
mindre smækkre og spidse; Randpladerne 17. Af de ovre hæver 
over Halvdelen (7—10) sig op i en bred, kegledannet, kornet, 
i Toppen nogen Knude; paa de nedre findes der Spor til Smaa- 
knuder, dog kun i Armens inderste og yderste Deel. Langs med 
’) De findes dog ogsaa hos det ene af de ovenfor omtalte store Exem- 
plarer fra Panama. 
**) Hovedindholdet af Linné s Asterias nodosa er hans A. dorsatus, om 
hvilken mere i det Folgende; af Lamarcks derimod Oreaster turritus 
M. Tr. Gray s Art kan derfor godt beholde Navnet nodosus. 
