238 
holdsvis lille Antal af denne Gruppes fossile Repræsentanter. 
Jeg har derfor villet benytte denne Ledighed til paany at henlede 
deres Opmærksomhed paa dette Forhold, som ere saa heldige at 
kunne studere storre Suiter af fossile Crinoideer; naar det forst 
er bragt til Palæontologernes Bevidsthed, at det Resultat, hvortil 
man hidtil er kommet, ikke tager tager sig sandsynligt ud i 
Zoologernes dine, vil maaskee en fornyet Undersøgelse ogsaa 
give et andet Resultat. — Man forstaaer lettest, forekommer det 
mig, den hele Bygning af Soliliernes Krone og Arme, den for- 
skjellige Maade, hvorpaa disse ere uddannede, — man erindre 
sig f. Ex. C te n o c r i n er n e s dobbeltfinnede, Anthocrinernes 
netformig-sammenvoxne Arme uden ,,pinnulæ u , Cupressoeri- 
nernes udeelte, bladformige, sig som en Blomst aabnende og 
lukkende Arme — naar man i denne Formrigdom seer forskjel- 
lige Konstruktioner af et Redskab, bestemt til at fange Smaadyr, 
hos de fleste ikke uligt Korsedderkoppens Spind, ialfald virkende 
paa en lignende Maade (de Koninck 1. c. p. 62); de faae 
Iagttagelser, vi besidde over Soliliernes Levemaade, stemme ganske 
med denne Opfattelse. Og hvad er saa naturligst, at tyde denne 
ofte, f. Ex. hos Actinocrinus turbinatus og longirostris (1. c.), langt 
ud over Armene ragende ,,Snabel u enten som en virkelig Snabel, 
bestemt til at udsuge del Bytte, hvilket Armene dog ikke vilde 
formaae at bringe op til dens Spids, — eller som et Ror be¬ 
stemt til at bortskaffe ufordoielige Dele ved at fore dem uden¬ 
for Armenes Kreds?*) Den bedste Veiledning til at finde 
Mundens Plads vilde Fodgangene (Tentakelfurerne) kunne yde, 
da de jo altid lobe hen til Munden, om end undertiden ad Om- 
veie, men uheldigvis ere de endnu ikke sete paa nogen fossil 
*) Saa sandsynligt det end er, at Armene og deres Grene altid have havt 
den Funktion paa en eller anden Maade at bringe Foden i Dyrets 
Magt, saa vanskeligt er det unægtelig undertiden at tænke sig, hvor¬ 
ledes dette har kunnet skee. Hvorledes have Armene f. Ex. hos 
Eucalyptocrinus kunnet naae op til Aabningen paa Bægerlaaget (Mun¬ 
den ?), som ligger hoit oppe over dem og aldeles udenfor deres Om- 
raade? 
