259 
Kimen til den forreste Kindtand i det andet Tandsæt, saa at den 
med Tiden fortrænges netop af denne, er der, saavidt min Er¬ 
faring gaacr, paa det tilsvarende Sted i Munden hos et sligt 
Dyr ikke flere end 3 præmolares i det andet Tandsæt, af hvilke 
den forste altsaa svarer ti! den anden præmolaris hos de Rov¬ 
dyr, som have 4 saadanne Tænder*). 
Jeg har i den ovenstaaende Fremstilling af de egentlige 
Sælers Mclketandsæt og Tandskifte intet Hensyn taget til den 
Tand, som i det Cranium af en Remmesæl-Unge, i hvilket 
S teen s trup opdagede Melketandsættet, fandtes siddende i Mel¬ 
lemrummet mellem den 4de og 5te blivende Kindtand, og som 
af ham betragtes som en fra Melketandsættet i det andet Tand¬ 
sæt indskudt 4de Melkekindtand. Grunden til denne Forbi- 
gaaelse er den, at denne Tand forekommer mig ikke at være 
andet eller mere end en tilfældig, abnorm Dannelse. Steen- 
strup har selv med Rette fremhævet, at denne overcomplette 
Tands Stilling er en saadan, at den ikke (som de rette Melke- 
tænder) er synderlig udsat for at fortrænges af det senere Tand¬ 
sæts Tænder; den kan fremdeles jo hdist være faa Uger ældre 
end disse, og dens kraftige Rodder gjore, at den maa sidde 
temmelig fast. Det er saaledes vanskeligt at see, hvorfor 
den ikke skulde kunne holde ud omtrent ligesaa længe som de 
blivende Kindtænder. Da nu fremdeles en saa mærkværdig Af¬ 
vigelse fra de sædvanlige Regler for Tandskiftet, som en Melke- 
tands normale Optagelse midt inde i de blivende Kindtænders 
Række, uimodsigelig vilde være endnu forunderligere, dersom 
den ikke engang skulde være Dyret til videre Nytte, saa maalle 
man, hvis den paagjældende Tand ikke var en blot og bar Ano- 
malie, nodvendigviis vente af og til at træffe den ialfald 
hos unge og midaldrende Remmesæler. Men ikke desto 
*) Som oplysende Exempler kunne nævnes Melketandsættene hos Galic- 
tis harbara og Lutra vulgaris- 
18 
