272 
Endnu mere afviger jeg dog fra Prof. Reinhardt deri, al 
han mener det naturligere at henfore den overtallige og, lader 
os indtil videre fdie ham og sige: individuelle, Tand i begge Sider 
af Overkjæben til de blivende Tænder end til Mælketænderne. 
Dette kan jeg ikke indromme og jeg har aldrig kunnet finde denne 
Opfattelse naturlig. Der er en bestemt Rhytmus eller Taktfolge, 
hvori de enkelte Tænder, der hore til samme Sæt, bryde frem 
og indtage deres Plads og det saavel i Forhold til hinanden ind¬ 
byrdes, som til Tænderne af det forudgaaende eller efterfølgende 
Sæt. Til denne har jeg her forst og fremmest stottet mig, og 
ifolge denne kan man efter min Overbevisning ikke indromme, at 
en Kindtand, der er fremkommen med Mælketænderne og brudt 
saa tidlig frem, at dens Krone, hvad flere Gange er blevet be- 
rort, traadte mere frem af Tandkjodel end nogensomhelst af 
Mælketænderne, ikke skulde nærmest være at henregne til dette 
forste Sæt, naar den ovenikjobet fremkommer paa en Plads eller 
i en Region i Kjæben, der ikke forst frembringer Tænder af det 
senere eller blivende Sæt; og naar dens Rodder ere skredne i 
Udvikling saalangt forud for dette Sæts, at de ere afsluttede 
i Væxten, medens den blivende Kindtand, der normalt forst 
bryder frem, og det endog særdeles tidlig, neppe har begyndt 
sin Afsnoring til Rod. Det vilde være, saa synes det mig, at 
overgive sig til Vilkaarligheden, ikke at lade denne Taktfolge her 
være det afgjorende, og det saameget mere, som efter min Op¬ 
fattelse baade Tandens Form og Storrelse minde langt mere om 
Mælketænderne end om de blivende. Idet jeg i disse lo Hen¬ 
seender henviser til Figurerne, skal jeg blot tilfoie , al det efter min 
Mening ikke er saa aldeles rigtigt at ville finde noget afvigende fra 
Mælketandstypen deri, al denne lille Tands Rodder skræve mindre 
vidt fra hinanden end Mælketændernes i Underkjæben, thi det er 
ikke med Underkjæbelænder den heri skal stemme nærmest overens 
men med Overkjæbetænder, og det er dog vel umiskjendeligt, at dis¬ 
ses Rodder ere mindre skrævende end Underkjæbetændernes (saa- 
ledes som de fuldstændigere bevarede Tænder i Fig. C. D. af 
