36 
Om Kjonsforskjellen i Tandforholdet hos vore Rokker, 
særligt hos Skaden (Raja batis Lin.). 
Af 
Dr. C hr. Liitken. 
(Meddelt i det skandinaviske Naturforskermodes zoologiske Sektion 1873.) 
Det Forhold, hvorpaa jeg onskede at henlede Opmærksomheden 
nogle Ojeblikke, er hverken i og for sig af de vigtigste eller af 
de særdeles vanskelige at udrede, men er dog hidtil neppe 
bleven opfattet aldeles rigtigt; jeg haaber, at min korte Rede- 
gjorelse for, hvad jeg hidlil desangaaende har kunnet bringe i 
Erfaring, vil fremkalde yderligere Oplysninger fra Andre, saa at 
man inden lang Tid vil kunne opstille en almindelig Regel eller 
Formel for den i Tandforholdet udprægede storre eller mindre 
Kjon s for sk j el i Slægten Raja , i det mindste for dennes euro¬ 
pæiske Arter. 
Ved at raadfore sig herom med zoologiske og ichthyologiske 
Haandboger, Læreboger o. s. v. vil man i Almindelighed kun faae 
en temmelig ufuldstændig Besked*), men dog kunne samle den 
______ ** 
*) »Les dents menues et serrées en quinconce sur les machoires« 
(Guvier, Regne animal, II, p. 397, 1829). »Dentis conferti rhombei 
plani, interdum, præsertini in maribus acuti« (v. d. Hoeven, Hand- 
buch der Zoologie, II, p. 71). »Teeth obtuse or pointed; sexes differ- 
ring in the form of the teeth and in the dermal spines« (Gunther, 
Catalogue of fisbes, VIII, p. 456). «Tånderna åro små, stållda i sneda 
rader eller rutor, vid roten platta med inåt bojda spetsar« (Ekstrøm, 
Skandinaviens Fiskar, p. 153). »Tænderne smaa, af noget afvexlende 
Form, men dannende en Brolægning« (Krøyer, Danmarks Fiske, III, 
p. 939, 1853). »Tånderna, som ligga i quincuns (i sneda rader) åro 
vid roten platta, men olika efter arter, ålder, och stundom åfven efter 
kon« (Nilsson, Skandinavisk Fauna, IV, Fiskarna, p. 735, 1855). 
