39 
Hensyn til Kjon og Alder 44 , og om Skaden: „Tænderne spidse 44 , 
og „Kjonnene vise ingen væsentlig Forskjellighed i Tandfor¬ 
men 44 (hvorefter Forskjellen mellem de unge og ældre beskrives); 
hos de ovrige Arter — selvfølgelig med Undtagelse af Som- 
rokken — er der heller ikke Tale om nogen Kjonsforskjel. — 
Jeg skal senere omtale et Par andre Udtalelser, der modificere 
det Indtryk, man maatte have faaet af de anforle Kildeskrifter, 
og jeg tor ikke benægte, at en Randsagning af et endnu storre 
Antal systematiske og faunistiske Værker* *) end det, jeg har anseet 
det for nodvendigt at gjennemgaae ved denne Lejlighed, vilde 
kunne bringe nogle flere for Dagen; mig har det kun været om 
at gjore at konstatere, hvad der i den videnskabelige Litteratur, 
som for os Nordboer kan have storre Betydning, var den almin¬ 
delige Opfattelse. Jeg skal til Slutning endnu citere en For¬ 
fatter af en anden Retning i Videnskaben, nemlig Darwin, der 
som bekjendt har offret Kjonsforskjellen hos Fiskene et eget 
Afsnit i sin Bog „The descent of man and selection in relation 
Iagttagelser for denne antagne Periodicitet i deres Optræden — om 
andre saadanne haves, er mig ubekjendt — men omtaler dem, tvert- 
imod, i Artsbeskrivelserne som Mandbarhedens (ikke Brunsttidens alene) 
Attributer. Her synes altsaa at være et andet Punkt, som for en 
Sikkerheds Skyld maatte onskes oplyst ved Iagttagelser af bestemte 
Rokke-Arter Aaret rundt. 
*) Man vil i Reglen ikke hos de engelske Faunister (Pennant, 
Mon ta gu, Fleming, Thomson, Low, Yarrell, Gouch, 
Parnell) faae noget synderligt Udbytte med Hensyn til en skarpere 
Opfattelse af disse Forhold efter Art, Alder og Kjon; hvad de anfore 
kan være ganske forsvarligt, men man faaer ikke Indtrykket af, at de 
have folt Nødvendigheden af eller havt Leilighed til at forfolge dette 
Forhold i alle sine Forgreninger. Endnu mindre tor det forudsættes, 
at denne Lejlighed har været givet selv de omhyggeligste systema¬ 
tiske Forfattere (Muller og Hen le, Duméril, Gu n ther), for 
hvilke dette maatte stille sig som en Sag, det snarere maatte være 
Faunisternes Sag at faae tilfulde oplyst. Af Gu n thers Angivelser om 
de enkelte Arter skal jeg kun udhæve to: B. fullonica: «teeth siender 
pointed in both sexes»; B. macrorhynchus : «teeth rather obtuse in 
the female, with a pointed keel in the male«. 
