42 
see bort fra denne Forskjel som ganske uvæsenlig, vilde, selv 
om den muligvis er underkastet nogen individuel Variation, være 
urigtigt. Sammenlignes f. Ex. Exemplarer af begge Kjon med en 
Brede af Tandbæltet af c. I 3 /* Tomme, vil man finde, at selve 
Tandens Omrids er det samme, men at Spidsen hos Hunnen er 
kortere, mere trind og danner mere en Fortsættelse af Baghjornet, 
hos Hannen længere, mere sammentrykt og danner en sig selv¬ 
stændig fra Kronen ligesom fra en Grundflade hævende Spids eller 
Torn. Ogsaa er den longitudinelle Ordning oftest mindre skarpt 
gjennemfort hos Hunnerne, især hos de yngre. Hos yngre Indi¬ 
vider, med en Brede af Tandbæltet af c. IV 2 Tomme, er der stun¬ 
dom ingen kjendelig Forskjel i Tændernes Stilling og Form mel¬ 
lem Hunnerne og Hannerne, naar disse sidste endnu ikke have 
tjenstdygtigt udviklede Parringsredskaber; hvorimod jeg hos andre 
Individer af samme Storrelse har fundet den for de ældre Hanner 
karakteristiske Tandstilling og Tandform allerede fuldkommen vel 
udviklet*). — Hos Skaden ( R . batis ) er endelig den samme 
Forskjel iøjnefaldende nok, naar man sammenligner nogenlunde 
fuldvoxne, avlingsfore Exemplarer; saa stor som hos Somrokken 
er den ganske vist langtfra, men den er paa Grund af Storreisen 
mere let opfattelig end hos Tærben, om end af meget lignende 
Art. Kronens Flade er bredere hos Hannen og mere kantet 
*) Jeg tor dog ikke lade uomtalt den Afvigelse fra det her fremsatte, at 
netop den allerstørste af de mig foreliggende Tærbekjæber, der er mærket 
som Hun — Tandbæltets Brede er næsten 2 Tommer (1"11"') — har 
ganske den mandlige Tandform. Dette kan tydes som Bevis paa, at 
meget store (gamle) Iluntærber muligvis omsider (eller stundom?) faae 
den mandlige Tandform (Analogier andetstedsfra i Dyreriget ville falde 
Enhver ind), eller det er maaske en reen individuel Anomali? Selv¬ 
følgelig kan hverken jeg eller min Korrespondent indestaae for, at 
ikke blandt saa mange Kjæber en enkelt skulde kunne være kommet 
i det urette Bundt, blandt Hunnerne i Stedet for blandt Hannerne. 
Blandt Sømrokkerne var ligeledes en Kjæbe af en Han (o: med den 
for Hannerne karakteristiske Tandbeskaffenhed) bundtet sammen med 
Hunnerne, og her antager jeg rigtignok »ubetinget, at en Fejltagelse 
har fundet Sted. Jeg lægger derfor indtil videre ikke Vægt paa denne 
Anomali. 
