46 
oprindelige, kan man ogsaa udtrykke sig saaledes, at Tandformen 
hos Hun-Skaden og Hun-Tærben vel nærmer sig meget til den 
mandlige, men dog er ligesom noget hæmmet i denne sin Stræben 
og derfor kommer til at afvige mindre end Han-Skadens og Han- 
Tærbens fra den typiske kvindelige Tandform. 
Jeg skulde i dvrigt finde det meget rimeligt, at det her frem¬ 
satte er vel bekjendt for andre nordiske Zoologer, der færdes paa 
Steder, hvor en storre Rokkefangst finder Sted, og at det kun 
er tilfældigt, at derom intet hidtil er bleven offenliggjort. At 
Forholdet er et lignende hos R. vomer , slutter jeg af, hvad om 
denne er anfort af Malm i den lille Afhandling, hvorved han 
indforte R. circularis i den skandinaviske Fauna (Ofv. K. Vet. 
Akad. Forh. 1857): „Hunnens Tænder ligne vel i det hele Han¬ 
nens, men have en storre Skive og en forholdsvis kortere Spids a . 
Derimod er jeg ikke i Stand til at oplyse noget om Kjonsforskjel i 
Tandforholdene hos de 3 andre nordiske Arter — R. fullonica , 
lintea og circularis — af hvilke jeg kun har seet Hunner. Det 
vilde være meget ønskeligt at faae oplyst, om Tænderne hos disse 
spidstandede Rokker maaske ere aldeles eens hos begge Kjon. 
En Udvidelse af Undersogelsen til Middelhavets talrige Raja- 
Arter vilde selvfølgelig ogsaa være onskelig, men forudsætter en 
storre Indsamling paa Stedet selv af det fornodne Materiale. 
Jeg skal dog hertil tillade mig at knytte en Advarsel mod 
at uddrage almeengyldige Resultater af et altfor lille Materiale: 
Parnell*) har 3 Gange faaet udvoxne Hanner af R. clavata med 
fuldkommen stumpe kvindelige Tænder, og han beskriver nær¬ 
mere et saadant Exemplar, der var 26 Tommer langt og 21 
Tommer bredt. Slige Exemplarer, der maa betragtes som hæm¬ 
mede i Udviklingen i denne ene Retning i det mindste, kunne 
vel derfor ogsaa optræde i andre Arter; derimod er det vel 
mindre rimeligt, at man skulde finde Hunner med den mere 
mandlige Form af Tænderne. 
*) Memoirs of the Wernerian Society, Vol. VII, p. 438. 
