104 
med den Afhandling, hvortil Slutningerne stotle sig; — dernæst: 
at. han ikke lader Henvisningerne til andre Skrifter ligge, men 
folger dem? — Mig bevidst har jeg i min Afhandling ikke stillet 
andre eller storre Fordringer til Læseren end netop disse; — 
og forsaavidt det skulde blive gjort gjældende mod mig, at det 
og det „har været uforstaaeIigt“ eller lignende, da maa dette 
ikke siges i Almindelighed; men det maa godtgjores Punkt for 
Punkt, at jeg virkelig har overskredet disse berettigede 
Fordringer.*) — Jeg kan neppe tro, at det skulde være nødven¬ 
digt at udvikle for den videnskabelig dannede Læser en Begrun¬ 
delse saa omstændelig, som jeg — nodtvungen — har gjort det 
her i denne Antikritik. 
Sluttelig en Bemærkning om de nye Iagttagelser, hvorpaa 
jeg bygger mine Slutninger! Fremstillingen er i det hele ikke 
meget udforlig; her er dog det at bemærke, at samtlige Iagtta¬ 
gelser, der angaa det nys behandlede Sporgsmaal, 
ere i den Grad simple, at enhver, der blot har en Smule For¬ 
stand paa at undersoge, vil kunne gaa lige til og se. Man 
undersoge! Særlig skal jeg opfordre Dr. Warraing til at gjen- 
tage de vigtigste Undersegeiser —deres Antal er ikke stort—, 
for han indlader sig videre paa denne Sag. 
*) For at undgaa Misforstaaelse, maa jeg her udtrykkelig bemærke, at jeg 
ikke paa nogen Maade antager, at Dr. Warming har manglet Evner 
eller Kundskaber til at forstaa mig. Jeg har en altfor god Tro til de 
Evner og Kundskaber, som Dr. Warming andensteds i saa fuldt Maal 
har lagt for Dagen, til at antage sligt. Derimod har jeg nogen Grund 
til al tro, at Dr. Warming ikke har givet sig tilstrækkelig Tid til at 
gjennemtænke Sagen, for han skrev sin Kritik. Det er i denne Hen¬ 
seende oplysende, at medens mit Arbejde udkom i Begyndelsen af De¬ 
cember 1872, havde Dr. Warming anmeldt sit kritiske Foredrag endnu 
for samme Maaneds Udlob. (Man betragte Kritikens temmelig uklare 
Form!) 
