115 
Begreber: Dermatogen, Periblem og Pierom ikke ere virkelig begrundede 
idet de ikke taale at. tænkes tilbunds som Begreber* *) Ved nærmere 
Betragtning vil man finde, at der til »faktisk Begrundelse« af disse to Hoved¬ 
punkter behøves (forude n de tidligere kj endte Fakta) strengt taget kun 
1 eneste af de meddelte vanskeligere Iagttagelser, nemlig denne: et kappe- 
formigt Vævsystem kan gaa over til at blive et solidt Vævsystem; men denne 
Iagttagelse finder Bekræftelse blandt andet i Dr. Warining s nyeste Arbejde 
(«Forgreningsforhold etc.«). Saaledes vil det ses, at Synspunktets Kjærne 
ingenlunde staar og falder med de vanskeligere nye Iagttagelser, hvoivel 
jeg har benyttet disse dels til at give Sagen en mere klar og præeis Frem¬ 
stilling, dels til at fore Udviklingen endnu et Skridt videre. 
Hvad nu forovrigt den «faktiske Begrundelse« angaar, er Fremstillingen 
af de enkelte Iagttagelser ganske vist meget kortfattet og oversigtsmæssig, 
idet jeg udelader Alt, hvad der ikke ligefrem staar i Forbindelse med Pro¬ 
blemets Losning; men her er det at mærke: ved at folge hin Fremstiliings- 
maade forudsætter jeg to Ting. Forste Forudsætning: Overensstemmende 
med mine Udtalelser (»Bæg. hos Kurvbi.», S. 120) forudsætter jeg, at Frem¬ 
stillingen, der kun betegnes som en »Indledning«, efterfølges af en vidtløf¬ 
tigere Redegjørelse; jeg har — som ganske naturligt er — udsat en saadan 
forblevet ubesvaret, nemlig denne ægte videnskabelige Indvending: 
Hvorledes rime Hansteins Slutninger sig sammen med de Forhold, 
vi kjende hos Kryptogamerne; kræver Analogi ikke nødvendigvis en 
monarkisk Topcelle hos Phanerogamerne? 
*) Jeg beklager, at min Kritik af Han s tein s Begreber er affattet i tem¬ 
melig stærke Udtryk, der — som jeg horer fra Tydsland — vækker 
Anstod hos tydske Læsere. Det har under ingen Omstændigheder været 
min Hensigt at sige noget fornærmeligt mod Hanstein, hvem jeg 
— som enhver anden — anser for at være en af vor Tids ypperste 
Botanikere. Skulde denne lille Uforsigtighed i Udtrykket være medvir¬ 
kende til, at man paa en ubillig og uretfærdig Maade lagde udeluk¬ 
kende Vægt paa Fremstillingens svage Sider, uden at tage Arbejdets 
gode Sider i Betragtning, tror jeg, at det var at beklage for Sagens 
Skyld. Noget saadant synes imidlertid at være sket i en meget kort 
affejende Omtale, der er bleven mit Arbejde tildel i «Botan. Zeit.« 
(1873, S. 458). Denne Anmeldelse (undertegnet: G. K.; jeg formoder 
G. Kraus), fremtræder alene som Anmelderens individuelle Mening; den 
synes nærmest at være en Gjenklang af (som den overhoved ingen 
anden Stotte har end) Dr. Warmings frimodige, men — hvad jeg 
ovenfor har sogt at vise — væsentlig set aldeles ubefojede Kritik. 
(Endnu se min Opfordring til Hr. G. K. i det til denne Afhandling ho¬ 
rende franske »résumé«, sidste Anmærkning!) 
