128 
Fig. 1. Diomedea exulans, Overarmsbenets distale Ende med begge Biknog¬ 
lerne «in situ» seet fra Bagsiden; a den lille Biknogle, b Senebaandet, som 
gaaer til c, den store Biknogle, d en Forlængelse af Senen af Tensor patagii 
brevis. Fig. 2. Diomedea exulans, den store Biknogle, seet fra Forsiden. 
Fig. 3. Phobetria fuliginosa, den store Biknogle, fra Forsiden. Fig. 4. 
Samme Knogle, seet fra sin nedadvendende Kant. Fig. 5. Majaqueus con- 
spicillatus, begge Biknogler fra venstre Vinge, fra Forsiden. Fig. 6. Puf- 
finus anglorum, begge Biknoglerne fra hoire Vinge, fra Bagsiden. Fig. 7. 
Puffinus major, den store Biknogle, fra Bagsiden. Alle Figurer ere i na¬ 
turlig Størrelse. 
Det folger af sig selv, at et forholdsviis saa stort Been, 
som ialfald den store Biknogle er, maa spille en ikke ringe 
Rolle i Yingen og betinge Forandringer i de biode Deles sæd¬ 
vanlige og normale Forhold. Vi skulle nu see, hvori disse 
Forandringer bestaae. Hos Fuglene i Almindelighed udspringer 
der fra Overarmsbenets forreste Side lidt ovenfor den radiale 
Ledrulle en Muskel, extensor metacarpi radialis longus , som lober 
langs med Underarmens Radialrand og snart gaaer over i en 
lang Sene, som fæster sig paa den fremspringende Knub paa 
Yderranden af Tommelens Mellemhaandsknogle. Muskelens 
