48 
vare 0,8 mm larige, 0,8 mm brede, tydelig firsidede, forneden ikke 
lige afskaarne. dog med fire næsten ligestore Opsvulninger i Iljor¬ 
nerne, foroven med en hbi Klokke-Isse. 
Sammenligner man nu de af Sars, Forles og Goodsir angivne 
Maal og Tal hos den nordiske Art med de samme Forhold hos 
den sydamerikanske, seer man, at hin adskiller sig ved sin rin¬ 
gere Storrelse (3^" S., 4£" F. (7.), og det mindre Antal af Længde¬ 
striber (12-16 S.) og af Tentakler (50—60 S., 40—50 F. G.). De 
medusebærende Grenes Forhold til Stammerne og Formen af de 
opammede Meduser, der hos C. nutans kun erc lidt hoiere end 
brede, medens de hos min erc mere end dobbelt saa hoie, vise 
ogsaa, at disse maac være artsforskjclligc; hvorvidt der endog 
maaskee kan være en storre, en generisk, Forskjæl imellem dem, 
maa det være fremtidige Undersøgelser forbeholdt at vise. 
I denne Henseende skal her kun bemærkes, at der vistnok 
lindet Corym. nutans Sars skjuler sig to meget forskjellige Arter, 
den oprindelige, i 1835 beskrevne, Form fra Giesvær med skjæve 
Klokker, der have en stærkere udviklet Knude eller Tentakel i 
det ene Hjorne, og den senere i 1849 ved Rcine i Lofolen iagt¬ 
tagne, hvilken Sars bestemt tillægger lige afskaarne Klokker og 
lige udviklede Tentakler*). Jeg maa heri sec en Arlsforskjel og 
kan ikke vedkjende mig den Mening, som min Ven Sars synes 
at ville delagtiggjorc mig i, at det skulde være en blot Kjons- 
forskjel, og endnu mindre kan jeg regne Forskjellen til Indtægt for 
den i Tydskland nu saa meget yndede Anskuelse om en hyppig 
optrædende Tveformighed hos de fuldudviklede, af Kollepolyper 
opammede Gopler, eller deri sec et Tegn paa en saakaldt Dimorphie. 
Klokkerne af den forslc Form (C o r. nutans Sars ) med den 
ene mere fremragende Tentakel, har Prof. Forles i # sil fortrinlige 
A ærk over de engelske Smaagopler (British naked-cycd Medusæ 
p. 72, 73 og 82) med stor Sandsynlighed paapeget at kunne hen¬ 
fores til hans Slægt: Sleenstrupia , maaskee endog til Arten St. rulra , 
derimod ville vel Klokkerne af den senere iagttagne Form (for 
hvilken jeg vilde foreslaac Navnet Cor. Sarsii) af Mangel paa An¬ 
tydning til en saadan skjæv Udvikling vanskeligen kunne henfores 
til denne Slægt. 
•) Sars Beretning om en i Sommeren 1849 foretagen zoologisk Keise, S. 16. 
