flere Forhold , som synes at tyde paa, at de i deres Bygning og 
Udvikling ikke slemme overeens med det , der ansees for almeen- 
gyldigt for de dicotyledone Stænglers Bygning og Udvikling. 
Imedens saaledes de Stængler, der ansees som Typer for den 
dicotyledone Stængelbygning, have udviklede Stæng elstykker , ere hos 
mange Mellemstokkc Stængelstykkerne ikke udviklede , saa at Bla¬ 
dene synes at fdige umiddelbar paa hverandre, uden at der er 
noget Stængelstykke imellem dem. Schleiden*) har forst gjort 
opmærksom paa det urigtige i, at medens de monocotyledone Plante- 
stængler, hvis Bygning er bedst kjendt, have ikke udviklede Stængel¬ 
stykker, sammenlignes disse ikke med de tilsvarende dicotyledone 
Stængler, men med dicotyledone Stængler med udviklede Stængelstyk¬ 
ker, hvorimod der intet Hensyn tages til hines Bygning og Udvikling. 
Fremdeles kan man ikke negte, at der for den umiddelbare Be¬ 
tragtning ikke synes at være nogen Forskjel i Form, Bygning og Væxt 
imellem enkelte dicotyledone Mellemstokke, t. Ex. Mellemstokken 
af Anemone nemorosa , og flere monocotyledone Mellemstokke, t. Ex. 
Mellemstokken af Polygonatum anceps , saa at man skulde troe, 
at saadanne Mellemstokke dannede et forbindende Led mellem den 
monocotyledone og dicotyledone Planterække, paa hvilke de Ungerske 
Grundlove**) for Stænglernes Væxt ingen Anvendelse vilde finde. 
I Mellemstokkenes Bygning finde vi ikke faa Eiendomme- 
ligheder; Parenchymet har aldeles Overvægten over Karbund- 
lerne ligesom i mange overjordiske, gronne, eenaarige Stæng¬ 
ler. Bastlaget mangler hos de allerfleste dicotyledone Mellem¬ 
stokke , ligesom Prosenchymet i det Hele er tilbagetrængt. Kar- 
bundterne have oftest en meget simpel Sammensætning, idet 
Vcdcellerne hos de fleste mangle, saa at hine alene bestaae 
af Karrene og Iiambiallaget , der dannes af tyndhindede, saltfo¬ 
rende, langstrakte Parenchymceller, hvilke oftest have vandrette 
Skillevægge, men ogsaa undertiden ende i en Spids; de have 
*) Schleiden, Beitråge zur Botanik. 1. B. S. 29. 
**) Endlicher og Unger. Grundziige der Botanik. S. 88. 
4 * 
