56 
graden i to Partier. Den ældste og nederste Deel er ifærd med at gaae 
over til det færdige Parenchym, men adskiller sig dog fra dette ved 
forste Oiekast; thi medens de Celler, som danne Marvparenchymet, 
have sorte skarpt begrænsede Vægge, have disse Kambialceller meget 
tyndhindede Vægge, hvorved hele det nederste Kambiallag faaer 
et blegt, hvidligt Udseende. I flere Celler kan man ved 300 
Gang Forstorrelse tydelig iagttage Cellekjærnens Tilstedeværelse samt 
dens Form og Stilling til den omgivende Celle; den viser sig 
som et afrundet, lidet giindsende, svagt guulfarvet Legeme, ofte 
med en lille Kreds i sin Midte. 
Paa dette Kambiumlag hviler det dvcrsie eller egentlige 
Kambium; medens det i hint er let at iagttage Kambialcel- 
lernes Form og Begrænsning, er det her vanskeligere; den 
ene Celle synes at flyde over i den anden. Cellekjærnen er 
endnu skjult eller har endnu ikke sondret sig af den (ivrige 
qvælstofholdige Masse (Protoplasma), som fylder Cellerne. Denne 
er virksom ved Cellernes Deling, idet den deler sig i Portioner , 
imellem hvilke Cellehinderne voxe ud og beklæde de afson¬ 
drede Partier af Protoplasma. Herved opstaae de secundære 
Celler inden i den primære Modercelle, som oploses, medens 
Protoplasma, som fylder de secundære Celler, atter deler sig. 
Cellernes Deling skeer paa folgende Maade: de Celler, som danne 
den overste Rand af Kambialkeglen, ere halvmaaneformige, saa- 
ledes at den convexe Side vender opad, den concave nedad; 
den forste Deling skeer parallel med den concave Side , hvorved 
der af Modercellen opstaaer to Celler af anden Grad, hvorefter 
den overste, der tiltager i Storrelse, atter deler sig paa samme 
Maade som Modercellen, hvorimod den nederste deler sig ved 
vertikale Skillevægge i Celler af tredie Grad, som under Udvik¬ 
lingen blive korte og uregelmæssigt kantede*).* 
*) Foruden denne Deling finder inaaskee endnu en fortsat Deling Sted; 
naar nemlig de Celler, der ere fremgaaede af den omtalte Deling, altsaa 
