67 
Antal af Illade er udviklet, allerede efter den fdrsle Vegeta¬ 
tionsperiode et meget stort Antal; paa et enkelt Tversnit kan 
der undertiden tælles over 60 Karbundter, som ligge spredte 
i Marvparenchymet og tindes saavel midt i Mellemstokken som 
henimod Peripherien; de ere indbyrdes isolerede og afsondrede ved 
Parenchymet. Vel iagttages paa et Tversnit foruden Mundin¬ 
gerne af de overskaarnc Karbundter andre, som for det blotte 
Oic vise sig som Striber, der styre imod Mellemstokkens Peri- 
pheri; disse ere ikke sammenvoxne Karbundter, som man let 
kunde troe, 'men enkelte Karbundter der forlade den oprette 
Stilling for i horizontal Retning at træde ud i Bladene, Kar¬ 
bundternes Retning bemærkes saaledes især (med det blotte 
Oie), naar de vende sig ud mod Bladene; vi see nemlig, at 
de fra Mellemstokkens Midte og fra dens Peripheri i vertikal 
Retning opstigende Karbundter i horizontal Retning boic sig 
udad, forend de træde ind i Bladene. Med Undtagelse af de 
fors te Blade behover hvert Blad 7 eller 9 Karbundter, der 
komme baade fra den centrale og peripheriske Deel af Mellem¬ 
stokken. 
Endnu staaer med Hensyn til Karbundterne det Sporgs- 
maal tilbage at besvare, om de ere enkelte , saaledes som vi finde, 
at det er Tilfældet i de Heste monocotyledone Stængler, eller for¬ 
grenede. Dette kan let afgjdres, naar Mellemslokken i længere 
Tid, efter at Overhudslaget er aftaget, har henligget i Vand; thi 
da skilles Parenchymet fra Karbundterne, og disse sidste vise 
sig som forgrenede. 
For at undersoge de forskjellige Deles korm og liistand i 
Knoppen vælge vi en af de smaa Knopper i Bladhjornerne, helst 
en saadan, som ikke indeslutter nogen Blomsterstand, da denne 
forvirrer Undersogelsen; ved at gjore et Længdesnit gjennem en 
af disse Knopper, viser det sig, at Kambialkeglen er sammensat 
af kantede Parenchymceller, imellem hvilke Karbundterne skimte 
frem i Form af blege Striber, der pege hen imod Bladvorterne; 
under Kambialkeglen sees de mere udviklede Karbundter at styre 
r,* 
