70 
der af Mohl betragtes som Rodknoppen, bestaaer af 3 Lag. 
Inderst findes et Kambiallag , hvori Spiralkarrene, som kunne 
iagttages imellem Kambialcellerne, opstaae; de divergere indad 
mod Mellemstokkens Karbundter og convergere mod Mellem¬ 
stokkens Yderside. Udenom Kambialcellerne findes [farklaget 
med tydelige sorte Cellevægge, hvor Dannelsen af nye Dele er 
ophort. Udenom Barklaget har et andet Kambiallag leiret 
sig i en halvmaaneformig Skikkelse. Det er det samme, der 
findes paa Spidsen af den færdige Rod. Det beholder altid 
sin Plads paa Enden af Rodknoppen, som stedse udvikler og 
forlænger sig mod Peripherien af Mellemslokken og uden for 
samme; heraf dannes Barklaget og Overhuden. — Disse Un- 
dersogelser over Biroddernes Udvikling stemme med Treculs. 
Kun een Ting er her at bemærke: Om andre Arter af Pri¬ 
mula-Slægten, gran di 11 o ra og officinalis, siger Trecul, at Stæng¬ 
lens Karbundter boie sig ud i Roden; dette er ikke Tilfæl¬ 
det hos Auriklen, hvor Biroden med sine Karbundter vel er 
fæstet' paa Mellemstokkens Karbundter, men disse gaae ikke ud 
i Roden. 
Hos Primula chinensis er den oprindelige Pælerod ofte blivende, 
hos Auriklen derimod træffer man aldrig noget Exemplar, som 
• < 
har beholdt sin oprindelige Pælerod , der gaaer ti! Grunde længe 
for den forste Blomstring. Den unge, kortvarige Pælerod, som 
findes hos den spirende Plante, bestaaer af Parenchym, i hvis 
Midte findes et Karbundt , som bestaaer af Kambiallaget og Spi¬ 
ralkar, forst eet, senere to. Dette Karbundt vedbliver at 
være enkelt indtil under Frobladene, hvor del deler sig i to , 
idet hvert Froblad kun behover eet Karbundt; ovenfor Fro¬ 
bladene træffe vi fire Karbundter. Ethvert af de nærmest paa- 
fdlgende Blade er mere udviklet og behover flere Karbund¬ 
ter end det foregaaende; deraf kommer det, at Antallet af 
Stænglens Karbundter, ligesom Stænglens Omfang, i Begyndel- 
Ultager ved hvert lilad , indtil ()—S Blade efter Frobladene 
sen 
