87 
Monocoty ledonerne og Dicotyledonerne, nemlig midt i Kar¬ 
bundtet, eller med andre Ord, at Karbundtets Udvikling fra Kam- 
bialtilstanden til Vedet altid skulde begynde fra Kanten, hvorved de 
uforandrede Kåmbialceller komme til at udgjore en storre eller 
mindre Deel af Karbundtets Midte', saaledes optræder vel Forholdet 
hos Monocotylcdonerne; i Mellemstokken t.Ex. af Richardia æthio- 
pica ligge Karrene i Udkanten af Karbundet, ligesom hos de monocoty- 
IcdoneTræer, hvor, t.Ex. hos Palmer, Kambialcellerne ligge i Midten , 
saaledes indsluttede af Kar og tykvæggede Celleformer, at deres videre 
Udvikling er umuliggjort. At denne Lov ikke passer paa alle dicotyle- 
done Stængler, fremgaaer allerede afAuriklens Mellemstok, hvor For¬ 
holdet imellem Kambialcellerne og Karrene er omvendt, idet disse 
ligge indesluttede af Kambialcellerne som af et Hylster (Tab, T, Fig. 1) ; 
det Samme er Tilfældet hos Anemone nemorosa, dog med den For¬ 
andring, at Kambialcellerne her især ligge paa den ydre (o: mod 
Barken vendte) Side. Hos de fleste dicotyledone Mellemstokke 
mangler Basten, og Kambialcellerne ligge ogsaa her paa den 
ydre Side. I Stængler af Piperaceernes og Amarantaceernes Fa¬ 
milier findes indenfor de kredsstillede Karbundter i Marven en¬ 
kelte isolerede; flere af disse bestaae alene af Kar og Ivam- 
bialceller (hvilke Unger*) her kalder vasa propria); de forste 
ligge i Midten, paa alle Sider omgivne af Kambialceller. Ogsaa 
i den spirende dicotyledone Plante opstaae de forste Kar midt i 
det hidtil af Kambialceller sammensatte Karbundt**). Hos de dico¬ 
tyledone Træer betragter man efter den almindelige Opfattelse Kam- 
biallaget som beliggende imellem de to andre Bestanddele af det 
samme Karbundt, nemlig Vedet og Basten; at det imidlertid ikke 
er nodvendigt at betragte Bastbundterne som Bestanddele af Kar¬ 
bundterne, godtgjores derved, at de undertiden ved Barkparen- 
chymet allerede i Begyndelsen ere sondrede fra Ivambiallaget (t. Ex. 
Unger, Bau des dicot. Stam. 
**) J. Hanstein. Plantarum vase. folia, caulis, radix. Linnaea. 1848. S. 16, 
,,Quaevascula involuta snnt cellulis illis tenuissimis, pellucidis, elongatis, 
,,t|uae cambii noniine omnibus notae sunt.” 
