89 
dem med dem, som forekomme hos Chelidonium inajus L. -Ogsaa Schulz har 
paa flere Steder forvexlct dem med Mælkekarrene. 
Mohl * 2 3 4 5 ) sogte tilbage til det rigtige Udgangspunkt, som Moldenhawer 
havde forladt; han beviste, at de ikke vare Mælkekar, og fandt, at de ud¬ 
gjorde en væsentlig Bestanddeel af Monocotyledonernes Karbundter; det var 
ham bekjendt, at de gik forud for Dannelsen af de andre Bestanddele af Kar¬ 
bundtet, og han negtede ikke, at de ogsaa kunne forekomme hos Dicolyle- 
donerne ; alligevel kunde han ikke beqvenime sig til at identificere dem med 
Dicotyledonernes Kambialceller. 
Andre Botanikere ere vel enige med Mohl i, at de ikke ere Mælkekar, 
men ere dog uenige om deres Betydning. 
Meyen 3 ) beskriver dem som langstrakte, tyndhindede Parenchymceller, 
forkaster Mohls Benævnelse vasa propria og betragter dem som Karbundter¬ 
nes Marv, hvorfor han kalder dem Karbundtmarvceller („Holzbundel-Mark- 
zellen”). 
Treviranus 3 ) kalder dem blot forlængede Celler. 
Link afbilder dem ofte 4 ), men forbigaaer dem i Almindelighed i Beskri¬ 
velsen; et Sted kalder han dette Cellevæv parenchymatiskBast. 
Det er de samme Organer, som Mohl^~) i sin Beskrivelse af Tamus Ele- 
phantipes omtaler saaledes: ,,Karbundternes Cellesubstants bestaaer af meget 
,,tyndvæggede med horizonlale Skillevægge forsynede Celler, saa at hele Stam- 
,,men aldeles mangler den fastere Cellesubstants.” 
Trecnl kalder dem „cellules allongées” hos Nuphar lutea, ogsigerom dem, 
,,at de i Begyndelsen ere fyldte med en guulgron Vædskc, som senere bliver 
„farvelos og indeholder Korn 6 ).” 
Naudin 7 ) benævner dem paa en lignende Maade. Denne Forfatter af¬ 
bilder og beskriver med stor Noiagtighed, hvorledes de i Begyndelsen danne 
Karbundtet og senere efterhaanden omdannes til Spiralkar. 
Paa samme Maade benævner Mirbel dem undertiden 8 ). 
*) Mohl, vermischte Schriften bot. Inh. 146. 
2 ) Meyen, neues System der Pflanzen-Physiologie. S. 337 — 339. 
3 ) Treviranus. Physiologie der Gewåchse. S. 194 (efter Meyen). 
4 ) Link de structura caulis plantarum monocotylearum. 
5 ) Vermischte Schriften bot. Inh. S. 186. 
6 ) Trecul siger i sin ovennævnte Afhandling om den gule Aakande: „Ces 
faisceaux — composés de plusieurs vaisseaux — environés de cellules 
allongées” ; nogle af disse anseer Trecul med Urette for „cellules fibreuses ’. 
7 ) Ann d.Sc. nat. Bot. 1844. T.l. S. 171, „Le tissu cellulaire allonge, auquel 
les trachées formaient dans le tige une sorte d’etui”. 
8 ) Ann. d. Sc. nat. Bot. 1845. T. 3. S. 327. 
* 
