92 
blege Parenchymceller ; af disse omdannes forst et enkelt til et 
Spiralkar ; det følgende Spiralkar opstaaer nedenfor det forste, 
hvortil det slutter sig; senere fremkomme de netformige Kar (og 
Prosenchymcellernc hos enkelte dicotyledone ’Mellemstokke); en 
Deel Kambialceller forblive uforandrede og udbrede sig fra Kam- 
bialkeglen kaabeformig paa den udvendige Side af Karbundterne, 
hvor de frcmlræde som Kambialringen. Saasnart vi kunne opdage 
den forste Begyndelse til Karbundterne, pege de mod de unge 
Made , men altsom disse udvikle sig, bdie Karbundterne sig 
med Bladene til Siden, og denne Boining udad beholde de hele 
deres dvrige Liv. Alle Karbundter opstaae enkelte og isole¬ 
rede; forst senere danne de Forgreninger derved, al de voxe 
sammen, hvor de stode sammen. Paa denne Maade er der det noieste 
Afhængighedsforhold imellem Bladenes Udvikling og Karbundternes 
Udvikling i Stænglen. Om nogle dicotyledone Mellemstokke gjælder 
saaledes, hvadMohl*) siger om de monocotyledone Stængler, „at 
medUdviklingen af Corona er Karbundternes Udvikling afsluttet 1 ', 
idet Karbundterne kun udvikle sig med Bladene. Hvor lidet af¬ 
vigende Karbundternes Udvikling hos Monocotyledonerne er fra den, 
der finder Sted hos de af os undersogte Dicotyledoner , fremgaaer af 
Mirbels og Naudins Skildringer af Monocotyledonernes Endeknop. 
Hos Mirbel**) findes en fuldstændig Beskrivelse af Palme¬ 
knoppen; den Deel af Stammen, som vi hos de dicotyledone Mel- 
lemstokke kalde Kambialkeglen, kalder han Phyllophoren; han 
beskriver den som „le foyer d’une reproduction incessante et 
d’un déplacement continu. Il y a lå comme un tourbillon qui 
entraine les utricules naissantes." 
„Her findes utallige Traade — filéts — tynde og gjennem- 
„sigtige, som styre henimod de unge Blade. 1 '. 
Mirbel har iagttaget dem, „naar de styre henimod de endnu 
*) Mohl, vennischte Schriften bot. Inh. S. 152. 
**) Ann. d. Sc. nnt Bot. 1843. T. 20. S. 1. 
