99 
Armenes Bugplader hos denne ere noget hule paa Siderne, hos 
hin snarere buede noget udad. Endelig ere Skraastykkerne foran 
Mundskjoldene hos A.Holbblli smalle, hosA. filiformis hjcrteformige. 
Storrelse *): 9 mm Skivegjennemsnit, c. 50 mm Armlængde. 
Forekomst: nedsendt i faae Exemplarer fra Godhavn ved 
Insp. Olrik, fra Jakobshavn ved Districtslæge Rudolph, samt ved 
Captain Holboll. Om de Localiteters Beskaffenhed og Dybde, 
hvorpaa den forekommer, vides Intet. 
Ophiura Forb. (p. p.) 
Lamarcks Slægt Ophiura blev — mere efter et Skjon og efter det 
Ydre end efter sikkre Kjendemærker —afAgassiz deelt iSlægterne 
Ophiura og Ophiocoma, men forst Forbes begrændsede (History etc. 
p. 22 og 30) Slægten Ophiura paa en virkelig naturlig Maade til 
de Arter, som hvis Typus Ophiura ciliata Retz. (texturala Lam.) 
kan betragtes, og som ikke alene i de finere Eiendommeligheder, 
men ogsaa i Habitus og i Levemaade (see Forbes 1. c.) 
staae i en vis Modsætning til de andre Ophiurer, som danne 
Forbes’s Slægt Ophiocoma. Men lige saaunalurlig en Sammenhobning 
af ueensartede Elementer som den sidstnævnte Slægt er med den 
af Forbes givne Udstrækning, lige saa lidt kan man billige, at For¬ 
fatterne til „System der Asteriden“ sloge Arterne af Ophiura 
(Forbes) sammen med meget Andet til deres Slægt Ophiolepis, 
som uundgaaelig maa deles i flere, saaledes som det ovenfor 
tildeels er antydet i Anledning af Slægten Amphiura. 
Foruden Ophiura albida Forb. og ciliata Autt. ^samt den 
fossile O. Wetherelli fra London-Clay) kjendtes hidtil kun Ophiura 
abyssicola Forbes fra Middelhavet som henhorende til denne Slægt. 
Efter al Sandsynlighed horer dog den sidstnævnte Art til -min nye 
Slægt Ophiocten, der vel staaer Ophiura nær, men dog bor skilles 
*) Stor reisen angives her og i detFoIgende efter de storste foreliggende 
Exemplarer; Armlængden kan paa Grund af Armenes Bugtninger ikke 
angives fuldkommen noiagtig, men dette er ogsaa uden Betydning, da 
den d varierer noget hos de forskjellige Individer. 
7 * 
