102 
' saa lange Arme. Den kjendes fra Norge , Vesterhavet (de sorte 
Banker, Svineklev), de brittiske Kyster og Middelhavet, men ikke 
fra Gro ni and. 
Ophioctcn Ltk. 
Af denne Slægt, der staaer den foregaaendc meget nær, men 
paa Grund af de ovenfor anfdrte Afvigelser bor skilles fra denne, 
findes i de nordiske Have en Art, der er kjendt fra Gronland 
og Spitzbergen; paa det sidstnævnte Sted er den indsamlet af 
Hr. Prof. Kroyer, efter hvem jeg har benævnet Arten. 
7. Ophioctcn Kvoycvi synes at være meget noie beslægtet 
med Ophiura abyssicola Forkes*) fra Middelhavet (1. c.), som allsaa 
vilde blive Slægtens anden bekjendtc Art; de kunne dog adskilles 
ved, at Armbugpladerne hos O. Krdycri ere brede, fortil begrændsede 
af en Bue, bagtil af en stump, næsten lige Vinkel, og ved at 
de 2 og 2 Badialpladers synlige (o: af den overfladiske Ivorn- 
beklædning ikke dækkede) Deel divergere indadtil. — Blandt de 
ovrige nordiske Ophiurer vil Ophiocten Krdycri være let kjendelig 
ved den skarpe Kant, der adskiller Skivens Ryg- og Bugside, 
af hvilke den sidste blot er beklædt med Skjæl, hin derimod af smaae 
Korn og runde, i Radier ordnede Pletter, samt — paa torrede 
Exemplarer — ved Bugpladernes Hvidhed, der stikker af fra det 
ovrige Hudskelets gulladne Farve. At de kun have 1 Fodpapil, 
fortjener maaskee endnu at finde en Plads i denne forelobige 
Anmeldelse af Arten. De grønlandske Exemplarer have 10 mm 
Skivegjennemsnit, 35 mm Armlængde; det belsundske 15 mm Skive- 
gjennemsnit. 
Ophiopholis Mtill. & Trosch. (p. p.) 
Dette Navn beholder jeg for den Slægt, hvis Typus og hidtil 
.eneste Art er den velbekjendte, over hele den nordlige Deel af 
Ivfolgelig er det en ikke ringe Feiltagelse afDhrr. Muller & l roschel 
(Archiv fur Naturgesch. 1. c. p. 185.), at de ansee Ophiura abyssicola for 
identisk med Oph. ciliata, hvorunder de nævnte Forfattere ogsaa optage 
Oph. albida, hvilket heller ikke er rigtigt, men dog mindre galt. 
