træer, Bambuser, Bombaceer, Tercbinthaceer o. m. a. Undersko¬ 
ven dannes fornemmelig af Piperaceer, Urticeer og smaa Palmer, 
især Chamædoreer. Stor Rigdom paa Slyngplanter af Smilax, 
Cissus, Malpighiaceæ, Asclepiadeæ, og epiphytiske Planter: Aroi- 
deer, Bromeliaceer, Orchideer. Vegetationen har saaledes i denne 
Deel af Centralamerika og Mexico den Charakteer, som er eien- 
dommelig for Urskoven. Det viser sig nu her som ogsaa i Syd¬ 
amerika og Indien, at de samme klimatiske Betingelser, under 
hvilken Vegetationen antager Urskovens Charakteer, nemlig en 
over hele Aaret temmelig ligelig fordeelt stor Regnmængde i For¬ 
bindelse med hoi Varme, ogsaa ere de gunstigste for Acantha- 
ceerne. Dette sees paa en meget ioinefaldende Maade paa saa- 
danne Steder, hvor en hoi Bjergkjæde danner en skarp Grændse 
i klimatisk Henseende, saaledes at der paa den ene Side af 
samme findes et tort og paa den anden et fugtigt Klima, hvilket 
er Tilfældet med Cordilleren i Amerika og med Ghates-Bjergene 
i Indien. Her viser det sig, at paa den ostlige Side af disse 
Bjerge, paa den regnfulde Coromandel-Kyst og i Brasiliens fug¬ 
tige Urskove, optræde Acanthaceerne i storre Mængde end noget 
andet Sted paa Jorden, medens de paa den torre Malaharkyst 
og paa A estsiden af Amerika kun findes i ringe Mængde. Lige¬ 
ledes er Afrika, som i det Hele har et torrere Klima end Asien 
og Amerika, ogsaa meget fattigere paa Former af denne Familie. 
Det er saaledes i Centralamerikas og Mexicos Urskove, som 
beklæde den storste Deel af den ostlige Heldning, at Acantha¬ 
ceerne ikke alene forekomme i det storste Antal Arter , men og¬ 
saa opnaae den anseligste Fæzt; ligeledes fremtræde de her 
under de eleganteste Former og med store Blomster, som ud¬ 
mærke sig ved rene og livlige Farver. De fleste Arter, som 
forekomme her, henhbre til Gendarusseerne, dernæst ere Aphe- 
landreerne og efter disse Ruellieerne, Eranthemeerne og Diclip te— 
reerne fremherskende. 
Onychacanthus speciosus, O. Berlandierianus og Trichantera 
12 
