29 
der omtrent falder sammen med den vordende Rods Længdeaxe, 
til Prokambium (seFigg.); denne Prokambiumstræng, ved hvilken 
der etableres en Forbindelse med Moderaxens Fibrovasalstrænge, 
danner altid en (ofte stærkt) opstigende Bue, hvis konvexe Side 
vender nedad (Fig. 10, fv). 
Rodhætten synes derpaa at danne sig ved tangentiale De¬ 
linger i forsle og andet Cellelag under Epidermis (Fig. 8—9), 
og samtidigt med, at Roden i det Hele tager til i Storrelse, 
danne sig saaledes de forste af Rodhættens Kapper, medens 
Epidermis begynder at blive brunlig og skrumpe ind; den synes 
snart at oploses, idet den forholder sig som en Rodhætte-Kappe 
(e, Fig. 9). I enkelte Tilfælde nedstammer Rodhætten ganske 
sikkert alene fra forste Periblemlag. Saaledes maa jeg forstaa 
mine talrige Præparater med Hensyn til dette Punkt, som jeg 
imidlertid maa anbefale til gjentagen Undersøgelse. 
Den terminale Stængelknops Dannelse rober sig 
udvendigt ved, at Rodens Spidse bliver meget hvidlig, idet Rod¬ 
hætten afkastes, og snart ogsaa ved Dannelsen af et lille kolle- 
formet eller ellipsoidisk Legeme paa Rodens Spidse (Fig. 1, 
5—6, 13—14); dette Legeme er derfor i Regelen ved en Ind- 
snoring som en Hals bestemt afgrænset fra Roden; det er skin¬ 
nende hvidt i sin ovre Del og bærer paa sin nedre Del de mørke¬ 
brune Levninger af Rodhætten. Snart vise sig de forste Blade 
paa det, og noget senere komme de forste Rodder til Syne. 
Det er, som de overste Dele af Roden i det Hele, propfuldt med 
Stivelse. 
Fig. 13 er en lille Rod i naturlig Storrelse; Fig. 14 viser 
dens Spidse, noget forstorret, med det forste Blad, f. Fig. 15 
viser samme i Længdesnit, hvorved det ses, at den axile Fibro- 
vasalstræng i Roden (fv) naar hojt op i Spidsen; Fig. 16 viser 
endelig den allerøverste Del stærkt forstorret; Prokambiumstrængen 
er endnu udelt, men lige saa tydeligt er det, at Rodhætten er 
afkastet, og at et Blad, er dannet. Væxtpunktet afviger nu i 
intet Væsentligt fra det almindelige Rhizomvæxtpunkt, i hvilket 
