88 
Som paa Kortet antydet, er det kun paa en forholdsvis smal 
Strækning langs Kysterne og de storre Dale, at Trapen ikke 
bedækker Sand- og Skiferlagene, men selv indenfor denne træder 
den allevegne frem, snart som Basaltgange, der efter alle Com- 
passets Streger og under alle Vinkler med Horizonten gjennem- 
krydse dem, med en Mægtighed, der varierer fra nogle Tommer 
og til 50 Fod og mere, og snart som store kuppel- og lag¬ 
formede Partier, der have presset sig frem mellem Lagene. 
Basalten i disse Gange, der er en typisk Feldspathbasalt, har 
paa enkelte Steder udovet en ikke ringe Indflydelse paa sine 
Omgivelser, dels mekanisk ved Forskydning og dels kemisk og 
fysisk ved Hærdning og Ophedning af de omgivende Lag, saa 
at disse ere afsondrede og spaltede i indtil 1 Fod lange, paa 
Gangen lodret staaende Sojler*). 
Den Forandring, Sand- og Skiferlagene have været under¬ 
kastede ved Basaltens Indvirkning, er imidlertid, hvor karakteri¬ 
stisk den end paa sine Steder kan være, dog forsvindende i 
Sammenligning med den, der skyldes en anden: Jordbrand. 
*) Den mærkeligste af de Basaltgange, jeg har truffet paa, findes ved 
lgdlokunguaK i Waigattet. Den ligger nogle Hundrede Fod fra Stran¬ 
den, c. 250 Fod over Havet, er fra 10—16 Fod bred og kan paa en 
Strækning af c. 900 Fod forfolges i Retningen fra N40°V—S40°O. 
Denne Gang giver et uomtvisteligt Bevis for, at ogsaa den gronlandske 
Basalt har haft en meget betydelig Varmegrad, da den brod frem 
gjennem de kulforende Dannelser; thi den har hærdnet det omgivende 
Sand til en haard Qvarzit lignende Sandsten, der er spaltet i smukke 
kantede, indtil over 1 Fod lange Sojler, der fuldstændig ligne de be- 
kjendte Sandstensojler fra Hoiovnene. Er end en saa stærk Indvirk¬ 
ning af Basalten paa de omgivende Lag enestaaende blandt de c. 50 
Basaltgange jeg langs Waigattets Kyster har haft Leilighed til noiere 
at undersøge, saa spores Basaltens Indvirkning dog kjendeligt paa de 
fleste Steder og er langt fra saa umærkelig, som man af et Par 
nyere Reisendes Bemærkninger skulde formode. Det mærkeligste ved 
denne Gang er imidlertid, at den et Sted, hvor den er gjennemskaaren 
af en lille Elv, indeholder en meget betydelig Masse af nikkelholdig 
Magnetkis. Foruden som smaa Kugler i Basalten findes dette Mineral 
ogsaa siddende midt i Gangen som en stor Klump, hvis synlige Di¬ 
mensioner ere: Brede 5 Fod, Længde 10 Fod og Tykkelse 4 Fod, 
saa at *den altsaa idetmindste har et Volumen af 200 Kubikfod. 
