99 
faststaaende, men derimod nedskredne Lag, man her har at gjore 
med, hvad ogsaa deres stærke Fald synes at bekræfte. Disse Kul¬ 
lag skulle tidligere være bievne benyttede af engelske Hvalfangere, 
og efter Rink*) hentede Udliggeren ved NiissaK, da dette var 
et Udsled, herfra aarlig nogle Konebaadslaster; det samme har 
ogsaa Udliggeren ved NugssuaK gjort. 1 de senere Aar har 
denne sidste, Udligger Clasen, fra Kolonien Ritenbenk, hvor¬ 
under han horer, faaet en Storbaad til at hente Kullene i, mod 
at han overlader Gronlænderne ved Udstedet en Del af dem. 
Uagtet Lagenes forholdsvis betydelige Mæglighed, kan der dog, 
paa Grund af Forholdene, neppe nogensinde være Tale om at 
gjore anden Brug af dem end den, der i de senere Aar er til¬ 
sigtet, og som i og for sig ogsaa er betydelig nok, nemlig Ud¬ 
stedet NugssuaK’s Forsyning; thi dels ligge Kullene i saa lose 
Masser og Skrænten er saa hoi og steil, at der ikke kan være Tale 
om at anvende den i Gronland sædvanlig brugte Maade, at bort¬ 
grave det Overliggende, og dels er Kysten saa aaben og beleiret 
med Isfjelde, at et Skib ikke kan ligge nogenlunde sikkert her. 
1 Bugten ved Umivit, c. 1 Mil N. derfor, skal Storbaaden fra 
Ritenbenk et Par Gange under en Vestenstorm have sogt ind, 
men foruden at dette er farligt, hvis Vinden skulde springe om, 
er denne ogsaa saa lille, at en Jagt ikke kan ligge der. 
Den af Schythe omtalte Havn ligger lidt S. for denne Bugt. 
Den er dannet af et Basaltskjær og er, som han bemærker, 
saa lille, at den neppe kan optage en Hvalfangerslup. Stedet, 
hvor Kullene forekomme, kalde Gronlænderne fra NugssuaK 
Aumarutigssat , Giesecke kaldte det Kutdlissat (Kudlisæt), men 
dette maa bero paa en Forvexling med det i Waigattet belig¬ 
gende Kutdlissat, det gængse Navn paa «Ritenbenks Kulbrud», 
og det samme gjælder utvivlsomt ogsaa om det af ham for Umivit 
angivne Navn Kujarbik, der ligeledes ligger i Waigattet. 
*) Gronland II, S. 147. 
7 * 
