f 
180 
som ynglende i Labrador og Pelslandene, og Coues har selv 
truffet den ynglende i den sydlige Del af det forstnævnte Land 
langs Belle-Isles-Strædet, hvorfra den endnu ikke var trukken 
bort den 1ste September, da han forlod Landet. Men selv dens 
Ynglepladse ved Belle-Isles-Strædet ligge endnu stedse 18 Brede- 
grader Syd for det Sted, hvor den er bleven skudt i Gronland, 
og der er neppe Grund til at betragte den som mere end en 
aldeles tilfældig Gjæst i delte sidste Land. 
2. Fulix affiuis (Eyl.). 
Der haves af denne Ande-Art baade en Han og en Hun, 
begge udfarvede, gamle Fugle og begge skudte samtidigt i Juni 1872 
paa den lille 6 lnnusulik, som ligger ligeoverfor Udliggerstedet 
Kangutsiak 10 Mil S. S. V. for Kolonien Egedesminde. Baade 
Aarstiden, paa hvilken disse Fugle ere skudte, og den Omstæn¬ 
dighed, at der fandtes et Par, gjore det ret rimeligt, at de vilde 
have ynglet i Gronland, hvis de havde faaet Lov at leve, saa at 
de maaske kunne betragtes som noget Mere end blot forvildede 
Fugle. Der er neppe Noget i denne Dykands ovrige Udbred- 
ning, som er til Hinder for en saadan Formodning; thi skjbndt 
den er udbredt over næsten hele Nordamerika og om Vinteren 
sdger helt ned til Mexico, Centralamerika og Vestindien 1 ), yngler 
den dog kun langt Nord paa i denne Verdensdel. 
Af de ovrige Fugle, som Hr. Pfaff overlod Museet, skal 
jeg særligt nævne de folgende. 
*) I D’Hrr. A. og E. Newtons Afhandling om Fuglene paa Oen St. Croix 
(i «the Ibis«, Vol. 1, 1859) er Fuligula afjinis kun sporgsmaalsvis an- 
fort som en der forekommende Fugl paa Grund af, at den ikke er 
bleven skudt af Forfatterne, men kun en enkelt Gang seet af den Ene 
af dem i saa stor Afstand, at han ikke med Sikkerhed kunde afgjore 
hvad And det var. Museet har senere ved Hr. Justitsraad Riises Vel- 
villie modtaget en gammel Han fra den nærliggende spanske O Vieques, 
der er derfor al Rimelighed for, at den ogsaa forekommer paa St. 
Croix, og at Hr. E. Newton har bedomt den paa Afstand sete Fugl 
rigtigt. 
