209 
denne Henseende kan frembyde nogen Variation, men denne 
vilde blive meget betydelig, hvis A. jatius baade kan optræde 
med et Tandforhold som det nedenfor og som det af Giinthcr 
beskrevne. For mulig at fremkalde storre Klarhed over dette 
Spdrgsmaal har jeg trot det rigtigst al give en Karakteristik af 
den formentlige Arius jatius H. B. 
Det foreliggende Exemplar er som anfdrt en Fod langt og 
kan saaledes vistnok betragtes som nogenlunde udvoxet. Hove¬ 
dets Længde indeholdes noget over 3 Gange i Totallængden , til 
Halefinnen, 4 Gange i samme, naar den regnes til Halefinnens 
Spidse. Afstanden fra Rygfinnen til Snudespidsen er næsten en 
Tredjedel af denne fulde Totallængde. Legemets storste Hojde 
er lig Hovedets storste Brede og lidt storre end Afstanden fra 
Gjællespalten til Ojnenes Forrand. Medens Legemsformen er 
nogenlunde smækker, er Hovedet temmelig stort og tykt, men 
tillige noget nedtrykt; Profilet har en svag Sænkning i Isse¬ 
regionen, men fortsætter sig derpaa, svagt hvælvet, over i den 
noget krumme, baade brede og noget forlængede Snude. ‘'Ryg¬ 
skjoldet« er smalt, granuleret i sin forreste LIalvdel; Nakkeud- 
væxten er kun lidet længere end den er bred fortil, ved sin 
Grund; «Hjæ!mens» Granulation kan ikke forfolges ud over en 
Linie, der vilde forbinde Ojnenes Midtpunkter; den brede Pande¬ 
grube laber sig mellem de bagre Næsebor og kan bagtil for- 
fdlges som en fin Spalte indtil tæt op imod Nakkeudvæxtens Ud¬ 
spring. Der er endvidere nogen Granulation 
paa den ovre Del af Skulderbuen og Spor 
dertil paa Skulderforlængelsen over Brystfin¬ 
nens Udspring, men ingen paa Gjællelaagel. 
Ojncne vende halvt opad, halvt til Siden og 
ligge nærmere ved Snudespidsen end ved 
Gjællespalten; deres Tvermaal er Vt af Ho¬ 
vedets Længde, men ikke 1 /a af deres ind¬ 
byrdes Afstand. Mellemkjævens Tandbælte er 6 Gange saa bredt 
(fra Side til Side) som det er langt. G ane tænderne ere 
14 
8 
do 
Oo 
