210 
butte, men der er meget faa af dem, og de sidde langt 
tilbage i Munden, hvor de danne to korte bagtil kon¬ 
vergerende Linier, 5 — 7 i hver. Overkjævens Skjægtraade 
naa til Gjællespalten eller Brystfinnens Rod, Undcrkjævens ydre 
ligeledes til Gjællespalten, paa deres Sted; de indre ere kortere. 
Rygfinnens Pigstraalc (d.v. s. dens benede Del) er ikke længere 
end Brystfinnernes og ikke saa lang som Afstanden fra Gjællc- 
spalten til Ojets Forrand; regnes dens hudagtige Del med, er 
den derimod saa lang som Afstanden mellem begge Rygfinnerne 
eller som fra Gjællespalten til de forreste Næsebor. Den er 
temmelig lige, savtakket bagpaa samt forpaa i sin ovre Del, men 
granuleret i den ovrige Del af sin Forkant. Brystfinnernes Pig- 
straaler ere ligeledes temmelig lige og savtakkede paa begge 
Sider, dog saaledes at Takkerne i storste Delen af Forkanten 
. 
kun optræde som Ujævnheder. Nedlagt naar Rvgfinnen langt fra 
til Hudfinnen, hvorimod Bugfinnerne naa til Gatfinnen. Finnernes 
Straalelal ere: D: 1.7*); P: 1.10; V: 6; A: 21 (7.14). 
Som hos andre Arier har Ryggen været mork, Siderne og Bugen 
solvglinsende, men ellers er der nu intet andet Spor til Afteg¬ 
ning end at Hudfinnen har en stor sort Plet i sin ydre 
Del; dens ovrige Del har maaske været gul som hos andre 
Arter, der have delte samme sorte Mærke. De andre Finner ere 
lyse, Rygfinnen med mork Spids. 
Jeg skal tilfoje et Par Ord om de beskrevne Arter, med 
hvilke der nærmest vilde kunne være Anledning til at sammen¬ 
ligne den formentlige A. jatius H. B. Desværre kjender jeg dem 
kun af de noget vel kortfattede Beskrivelser. 
A. truncatus Val. (Vol. XV, p. 64; Giinther, V, p. 158) (fra 
Java) har i fysionomisk Henseende vistnok megen Lighed med 
A.jatius] at Rygfinnens Pigstraale er meget længere og Nakkeud- 
væxlen meget smallere, turde være nogle af de mest iøjnefaldende 
*) Naar H. B. tillægger den 8, er dette vistnok enten en Fejl eller en 
tilfældig Uregelmæssighed. 
