220 
(I. c.) ved lidt storre Ojnc (deres Tværmaal det halve af Afstan¬ 
den fra Snudespidsen og af deres indbyrdes Afstand) og noget 
længere Overkjæveskjægtraade; men dette er jo kun Aldersfor- 
skjelligheder. — Beskrivelsen af Bagrus trachacanthus («Hist. 
nat. d. Poiss.D, XIV, p. 419—20) passer ogsaa ret vel paa 
M. menoda , forudsat, at lidt ældre Exemplarer (14 Tommer) 
have Hjælmens Granulation forlænget noget længere fortil, lidt 
flere Takker paa Brystfinnernes Pigstraaler og lidt mindre Ojne, 
hvilket jo allsammen er rimeligt nok. At Halefinnens nedre 
Flig er lidt længere end den anden og ender i en Traad, er 
• « 
maaske en Trykfejl for «ovre». 
III. Nogle nye eller mindre fuldstændigt kjendte, 
mellem- eller sydamerikanske Karpelax 
(Characiner). 
Jeg skal her ligesom i de tidligere Afsnit gjore Rede for 
nogle, fornemmelig af danske Naturforskere og Rejsende ind¬ 
samlede eller tilvejebragte Former, som hidtil ikke have været 
tilstrækkelig bekjendte eller aldeles ukjendte. De ere dog ikke 
mange og udelukkende fra Mellem-A'merika og det nordlige Syd- 
Amerika, da de af Prof. Reinhardt fra Brasilien hjemforte Cha¬ 
raciner ville blive behandlede paa et andetsted*). Af de af Prof. 
Gili hjemforte il Arter af denne Familie fra Trinidad har Mu¬ 
seet gjennem Hr. Justitsraad Riise erholdt de 7 foruden en af 
Hr. Gili overset Art; da de alle have været Dr. Giinther ube- 
kjendte, og han paa Grund af Beskrivelsernes Utilstrækkelighed 
ikke har kunnet indordne Tetragonoptererne paa deres Plads i 
Systemet, gjores de her til Gjenstand for nogle Bemærkninger 
*) En forelobig Oversigt med Diagnoser af de nye Arter er meddelt i 
•Overs. o. d. K. D. Vid. Selsk. Forh.» 1874, p. 127—38 og p. 140—42. 
