232 
5. Tetragonopterus Brevortii (Gili). 
Prof. Gili beskriver paa det anforte Sted 4 Tetragonopterus - 
Arter, af hvilke de 3 henfores til «Poecilurichthys» , den fjerde 
( T . unilineatus) til en Underslægt « Hemigrammus », karakteriseret ved 
en ufuldstændig Sidelinie. Denne sidste Art fandtes ikke i den 
Samling, som til flod Universitets-Museet; af de tre andre er 
T. pulcher G. aldeles ingen Tetragonopterus , men en Chirodon 
eller Odontostilbe ; men der fandtes desuden i Samlingen en af 
Prof. Gi 11 overset Art af Underslægten Bemxbrycon {T. trinitatis 
Ltk.). T. Brevortii og T. tæniurus hore begge til den typiske 
Afdeling af Slægten, der repræsenteres af T. rutilus , microstoma , 
Cuvieri etc. («B, a, fa *», Gthr.). 
Hos det storre af de to foreliggende Exemplarer af T. Bre¬ 
vortii G. er Legemsformen temmelig hoj; Hojden indeholdes der 
kun 2 1 /a Gange i Totallængden (denne som sædvanlig maalt til 
det Sted, hvor Skælheklædningen horer op midt paa Halefinnens 
Sider); Hovedets (storste) Længde er knap to Tredjedele af Le¬ 
gemets storste Hojde; Ojnenes Tværmaal indeholdes 3^3 Gange 
i Hovedets Længde og lVn Gang i deres indbyrdes Afstand, 
men er storre end deres Afstand fra Snudespidsen. (Hos det 
andet noget mindre og smækrere Exemplar indeholdes Hojden 
2,7 Gange i Totallængden; Ojnenes Tværmaal er godt en Tredje¬ 
del af Hovedets Længde og lig med Ojnenes Mellemrum). Enden 
af det smalle Overkjæveben, der kan bære en lille Tand, falder 
under Ojets forreste Del. Tænderne ere af sædvanlig Beskaffen¬ 
hed og Form: 4 i forste, 4—5 i anden Række paa Mellemkjæve- 
benet, o. s. v. Rygfinnen begynder lige midt imellem Snude¬ 
spidsen og Begyndelsen af Halefinnen, men flere Skælrækker 
bagved Bugfinnernes Fæste; dens Hojde (parallelt med dens 
længste Straaler) er storre end Hovedets Længde og end dens 
egen dobbelte Længde (ved Grunden) samt fuldt saa stor som 
dens Afstand fra Hudfinnen. Gatfinnens Længde er ikke fuldt 
en Tredjedel af Totallængden (Halefinnen ikke medregnet). Bryst- 
