17 
Griind-Fari'cn or paa de 2 Exeniplarer hniri, mdrkcrc paa 
Hyggen end mod Bugen, der er lys; Undersiden af Halsen næ¬ 
sten hvid; med Undtagelse af paa Bugen og under Halsen er 
denne Bund tæt hesaaet med mdrke Prikker blandede med enkelte 
lyse Stænk; ogsaa Finnerne ere mdrke, kun Gatfinnen har en lys 
Band. Det mindste af de tre foreliggende Exemplarer haf der¬ 
imod en eensarlet sort Farve uden Prikker. 
Ved at sammenligne de efterfdlgende’Maal af det afbildede 
og i Museet opstillede Excmplar, 
Totallængde fra Snudespidsen til Halespidsen .... 3'" 8^''' 
— Gjællespalten 
— Anus . . . 
Overkjæbens Længde 
med de ovenstaaendc for Myrophis punctatus vil den betydelige 
Forskjel i Slorrelseforholdene blive indlysende; med omtrent samme 
Længde af Hals og Hoved forener den kun noget over det Halve 
af hins Totallængde. (Ved den for en Aal saa usædvanlig korte 
sammenklemte Form minder dens Ydre mere om Clinus og 
og 
andre Blennioider end om Aalefamilien, i hvilken hidtil kun een 
lignende Form var beskreven, nemlig Slægten Cheilobranchus Rich., 
der er et med Chilorhinus analogt Led af Afdelingen Symbran- 
chidæ, fra hvilke den dog afviger ved flere væsentlige Træk.) 
Opholdssted. Universitetsmuseets 3 Exemplarer ere fra Vest¬ 
indien, det ene navnlig fra St Croix, de to andre hjembragte af 
Hr. Capt. Suenson. 
Anmærkning. Jeg har allerede omtalt, at Museet besidder 
2 Stykker fra Manilla, der i de fleste Henseender nærme sig 
Myrophis, men afvige fra denne ved deres langt stdrre Gab, ved 
deres storre, men ligeledes butte Tænder, ved at Rygfinnen fdrst 
begynder over Gattet og ved aldeles at mangle Brystfinner. De 
ville altsaa blive Typer for en tredie ny Slægt, men ere for slet 
conserverte til at jeg efter dem vil udkaste nogen Slægtsdiagnose. 
De staae ligeledes nær ved j^Murænophis^^ grisea Lac. uden dog 
at kunne falde sammen med denne. 
I 
2 
