35 
Slorrelse ere de hos Remusatia vivipara Schott. I Knolden af 
Colocasia Antiqvorum, der i sit Fædreland spises ligesom Kar- 
• 
toflen hos os, cre Meelkornene meget smaa 0,001 — 0,003*), 
men de ere tilstede i en saadan Masse, at Præparatet fdrst længe 
maa iidvadskcs, for at der kan bortskylles en saa stor Mængde 
Meelkorn, at Cellernes og Karrenes Form og Begrændsning blive 
synlige under Mikroskopet. 
De stdrste Meelkorn i Knolden af Arum maculatum L. opnaae i 
Diameter en Stdrrelse af. 0,002 
% J 
i Knolden af Arum ilalicum Linné ••••♦... 0,010 — 
i Knolden af Caladiurn violaceiim Desfout. 0,002 — 
i Knolden af Kichardia æthiqpica Kunth ..... 0,010 — 
i Stænglen af Anthuriiim Olfersianum Kunth . . . 0,008 — 
i Stænglen af Anlhurium variabile Kunth.0,001 — 
i Stænglen af Anthurium sp.0,001 — 
i Stænglen af Galla palustris Linné.0,0015 — 
Hos Dieffenbachia Seguina Schott ere Meelkornene ikke kug- 
leformige eller ægformige, men cylindriske (Fig. IV^b), saa at 
deres Længde, som er 0,03*^i*iL er 4 a 5 Gange saa stor som deres 
Brede. , Denne fremherskende Længdeudstrækning findes ei i 
den Grad hos de unge Meelkorn, som forekomme i den dverste 
Deel af Dieflenbachias Stængel (Fig. IVa) og som endnu ei ere 
udvoxne. Disses Længde er ikke meget stdrre end deres Brede, 
de indeslutte et bevægeligt Fluidum, der forbliver ufarvet, naar 
den skorpeagtige Rand med Jod farves blaa. 
I den dverste Deel af Stænglen — Cambialkeglen — hvor de 
forskjellige Dele endnu ere i deres Vorden og Udvikling, findes i de 
Heste Celler Cellekjærner (Cyloblaster) (Fig. IVan), de synes ikke 
Heraf folger, at der gaaer omtrent 30000 af disse Meelkorn paa et af de 
stdrste KarlolTelmeelkorn, hvis Diameter jeg har funden lig 0,065. Sættes 
derimod Diameteren af et Kartolfelmeelkorn lig 0,185 (efter Payen i Mohl 
- veg. Zelle) blive de stdrste Kartolfelmeelkorn over 700000 Gange stdrre 
end det stdrste Meelkorn af Colocasia Antiqvorum. 
3 * 
