I 
40 
Paa Tversiiittet danne vasa propria ved deres tyndhindede 
Vægge en stærk Kontrast mod de andre Bestanddele af Kar- 
bundtet, idet de ligesaameget afvige fra de stormundede Kar som 
fra de tykvæggede Bastceller. Paa Længdesnittet vise de sig 
oftest at være forsynede med horizontale Skillevægge, dog ende 
mange af dem ogsaa i en Spids, der i Almindelighed ikke er 
en lang iidlobende Spids, men en kort rhomboidal Spids. Vas-a 
propria indeholde en iiigjennemsigtig Saft, hvilken især bliver 
syrdig, naar de vædes med en Syre, hvorved Saften antager en 
graalig Farve, medens Cellevæggene blive tydelige. 
Basten (Fig. lllb) som indtager den forreste Halvdeel af Kar¬ 
bundtet (seet fra Peripherien) bestaaer af Prosenchymceller (eller 
I 
Bastcelltr). Meest. udviklede har jeg seet dem hos Arithurium 
$ 
Olfersianum, variabile, Syngonium auritum. Den sidste har. saa- 
ledes meget tykvæggede Bastceller, den fortykkede Væg er ikke 
« 
et homogent Lag, men bestaaer af tydelige paralelle Strata, der 
see ud som stdrknede Saftstromme. Disse Lag ere ikke con- 
tinuerlige, men afbrudte ved vandrette Kanaler, der enten gjen- 
nembore alle Lagene, eller ere blinde, idet de kun gjennem- 
bryde de secundære Lag, men ikke den oprindelige Cellehinde. 
Paa Tværsnittet vise disse Lag sig som concentriske Lag, der 
ere gjennemborede og afbrudte ved radiære Kanaler (Fig. Illb), 
som gaae fra Midtpunktet ud til Peripherien. Denne Form af 
Bastceller er almindelig hos Palmestammerne; imidlertid opnaae 
Bastcellerne ikke en saadan Udvikling hos alle træagtige Aroi- 
der, idet hos tiere Former de afleirede Strata ikke fremtræde saa 
tydeligt eller saa bestemt som hos de ovennævnte Arter. Dette 
gjælder navnlig om Philodendron sp.*) og Anthurium digitatum. 
Det samme Karbundt er ikke i hele sin Længde sammensat 
paa samme Maade, i Spidsen findes alene vasa propria og i den 
nederste Ende alene Bastceller. Deraf hidrorer det ogsaa, at, 
Denne Arfc horer hjemme i Brasilien, 
