G7 
Dermed vilde det nu unægtelig være i en ikke liiige (irad rime- 
liggjort, at delte Dyr ogsaa i det nærliggende Danmark havde 
levet samtidig med den ældre eller ældste Befolkning; men mere 
end rimeligt vilde det derved heller ikke blive; thi enhver, som alvor¬ 
ligere har beskjæftigel sig med vort Lauds Fortidshistorie, vil sik- 
kcrlig være kommen til den Overbevisning, at man kun med den 
hoiestc V^arsomhed kan slutte fra den ene l^andsdels Historie 
til den andens. Saaledes har jeg gjort opmærksom paa, at 
om end Vegetationen i sine store Træk væsenligen har gjennem- 
gaaet den samme Forandring i Jylland, som i Sjælland, saa pe¬ 
ger dog meget hen paa, at Forandringerne ere indlraadte noget 
senere i Jylland end i Sjælland, og saaledes er det f. Ex. jo 
ogsaa bekjendt, at alle Slags vilde Dyr, som i den historiske 
Tid ere udryddede af Landet: Vildsvinet, Ulven og fl , i en langt 
senere Tid ere forsvundne i Jylland end j)aa 6erne. De Under- 
sdgelser, der ere anstillede hinsides Sundet, synes mig ogsaa 
væsenlig at lyde hen paa en lignende Forskjel mellem 6erne og 
det svenske Fastland*). Saavidt vi derfor ^ille vente at begrunde 
en sikker Urtidshislorie, bor vi fremforalt sdge at bringe Kjends- 
gjerninger frem for hver Landsdel for sig. Hvad den her omtalte 
Kjæmpeoxe angaaer, da kunne vi for vort Lands Vedkommende 
allerede nu forlade Slutningens mindre sikkre Vei for at slaae 
ind paa de bestemte Kjendsgjerningers og bevise, at den ogsaa 
her har levet samtidigen med jMennesker, og navnlig med Landets 
Urfolk, de Beboere, der ikke kjendte Metaller, men hvis Redskaber 
alene var af Sten, Ben, eller Træ. Kjendsgjerningerne ere: 
a) 1 det oldnordiske Museum — dette rige og i sit Slags 
saagodtsom i hele Europa enestaaende Museum — opbevares 
under Nr. 10,205 et Benredskab, som man vel nærmest vilde kalde 
en særdeles stærk Meisel eller en 6xe. Den tor aldeles utvivl¬ 
somt henfdres til den saakaldte Stenalder og kan bestemt an¬ 
gives at være gjort af en Mellemfodsknokkel af Kjæmpeoxens 
*) Oversigt over Yidensk. Selsk. Forli. 1848. S. 9, 
