31 
teristiske for begge disse Florer, er der af Salpiglossideernes 
Gruppe, som i Sydamerika har saa talrige Repræsentanter af 
Slægterne Sctnvenkia, udmærket ved Kronlligenes eiendommelige 
Form, Rrunsfelsia og Schizanthus, kun een Art, som overskrider 
Landtungen ved Panama, nemlig Rrowallia demisa, der er almin¬ 
delig i Costa-Ricas Ildiland sydfor Vulkankjæden, som gaaer 
tvers igjennem Landet og som danner et temmelig skarpt Grænd- 
seskjel i planteographisk Hceseende. 
Hvad Scrophularineernes Fordeling i de forskjellige Regioner 
angaaer, da findes de fleste Arter i den varme tempererte Re¬ 
gion, og medens de i den hede Region næsten udelukkende ere 
uanselige Urter, som fornemmelig spille Ukrudsplanternes Rolle, 
saa optræde de derimod her for en stor Deel som træagtige Planter 
eller som Ilalvhuske med store smukke Blomster, saa at de ofte 
ere en Prydelse for Skovene. I den hede og varme tempererte 
Region fra Havets Niveau til 4—5000 Fod forekomme paa Mar¬ 
ker og %ed Veie: Scoparia dulcis, Capraria biflora, Stemodia 
/ 
parviflora, Stemodia durantifolia, Schistophragma pusilla, Bucli- 
nera lithospermifolia; i Savanner og Kratskove; Russelia sarmen- 
tosa, der paa mange Steder henhdrer til de almindeligste Plan¬ 
ter, Castilleja communis, Lamourouxia viejensis, Lamourouxia 
sp. cordatæ affinis; paa fugtige Enge og ved Vande: Hespertis 
chamædryoides, H. Saltzmanni?, H. Monniera, Escobedia linea¬ 
ris, Ilysanthes gratioloides, Vandellia diffusa. — Eiendommelige 
for den varme tempererte Regions Skove (fra 2000 til 6000 Fod) 
ere: Stemodia glahra, Buddleia americana, Buddleia sp. n.?, 
Lamourouxia lanceolata, Lamourouxia Gutierrezii. — Buddleia al¬ 
pina henhorer til de charakteristiske Træer paa Grændsen af Ege¬ 
nes Region og den alpine Region, medens Castilleja irasuensis i 
denne sidste forekommer meget hyppigt, hvor den ved sine sprag¬ 
lede Blomster og mdrkegronne Blade danne en smuk Modsæt¬ 
ning til Gnaphaliernes hvide Tuer. 
