Richardson i Pelslandene opdagede Art, og som ialfald kommer 
denne langt nærmere end nogen af de andre nærstaaende Former, 
saasom T. quernla, virens, Traillii og lignende. Da imidlertid 
de tvende gronlandske Exemplarer paa visse Steder af Legemet 
frembyde en Farvenuanee, der ikke ganske noiagtig svarer til 
Swainsons Angivelser^), og der ogsaa findes en ringe Forskjel 
i Vingens Længde, anseer jeg det dog for rigtigst at meddele en 
kort Beskrivelse af den. 
Farven er paa Rygsiden lys olivengrdn, paa Rugsiden svovl- 
^uul, dog med en stærk Indblanding af Graagront paa Undersiden 
af Halsen, en Deel af Brystet og Kroppens Sider; Oiet omgives 
af en smal blegguul Ring, derimod mangler Panden den smalle 
gule Indfatning, som Swainson omtaler i sin Beskrivelse; Vingens 
smaae Dækfjær have Ryggens Farve, de store Dækfjær og Sving- 
fjærene ere olivenbrune; Yderranden og Spidserne af Rem. cubi- 
tales ere hvidliggule, og tvende Baand af samme Farve lobe 
skraat over Vingen, det ene over den fdrste Rad af de smaae 
Dækfjær, det andet over Spidserne af de store Tectrices cubitales. 
Halen er svagt indskaaren, olivenbrun og ganske uden Pletter. 
Overnæbbet er hornbrunt, Undernæbbet guulagtigt, Benene sorte¬ 
brune. Den tredie Svingfjær er længst, dog kun neppe mærkelig 
længere end den fjerde, der atter er lidt længere end den anden; 
den fdrste endelig lidt kortere end den sjette; det indbyrdes 
Længdeforhold af Remiges primores er altsaa ganske saaledes, 
som Swainson angiver det for sin Art, og det samme gjælder om 
Forholdet mellem Længden af Svingfjærene af fdrste og anden 
Orden, idet de fdrste, naar Vingen lægges sammen, rage 15 
Millimetre ud over de sidste. I Henseende til den foldede Vinges 
Længde overgaaer derimod de grdnlandske Exemplare i det mindste 
det Individ af T. pusilla, hvis Maal Swainson meddeler, og heller 
ikke kan det nægtes, at de jo have et lidt stdrreNæb; jeg troer 
Richardson, Fauna borcali-americana Part II, the hirds, p. 144 tab. 46 
fig. 1 og p. 499 App. 2. 
