79 
udbreder sig paa disse stedse mere og mere, indtil endelig paa 
den sjette Svingfjær den sorte Farve er indskrænket til et smalt 
Tverbaand lige foran den hvide Spidse. Ogsaa Skulderfjærene 
have hvide Spidser. Fddderne synes at have været af samme 
Farve som hos L. argentatus, og Næhbet er guult med en levende 
rod- Plet foran Undernæhhets V^inkel, og en svagere Tinte af 
samme Farve paa Overnæhhet foran Næseborene, der ligesom er 
en Fortsættelse af Undernæbbets Plet. 
I Stdrrelse er den kjendelig mindre end den gamle Larus 
argentatus og stemmer i saa Henseende omtrentlig med denne 
Arts unge Fugle; men med denne Størrelse har den et Næb, der 
er kjendeligt storre, hdiere og idethele kraftigere bygget end Til¬ 
fældet er hos den unge argentatus. 
Totallængde. 520 Mili. 
den foldede Vinges Længde. 420 — 
Afstand fra Panden til Næbspidsen ... 48 — 
— - Mundvigen til Næbspidsen . . 74 — 
Næbbets Hoide over Undernæbbets Vinkel . 19 — 
Fodroden.56 — 
Mellemtaaen med Klo.56 — 
At denneMaage allerede skulde kunne ansees for en tilstrækkelig 
begrundet Art er ikke min Mening, men paa den anden Side har jeg 
ikke ret vel kunnet undgaae at betegne den med et eget Navn; thi 
deels forekomme Afvigelserne fra L. argentatus. mig for store til 
at den kan antages for en tilfældig Varietet af en af denne Arts 
Racer, og deels har det ikke været mig muligt med nogenlunde 
Sikkerhed at henfore den til nogen anden bekjendt Maage; i visse 
Henseender ligner den Audubons Larus occidentalis fra Nord¬ 
amerikas Vestkyst, og jeg skulde været tilboielig til at antage den 
for denne, hvis Audubon ikke udtrykkelig sagde om sin Art, at 
den er ligesaa stor som L. marinus fOrn. Biogr, V, 320); rig¬ 
tignok angiver Bruch (Journal fiir Ornilhologie I, 101) for denne 
Art en Størrelse, der bedre passer med den her omtalte 
Maages; men hvorledes kan denne Angivelse bringes i Overeens- 
