6 
Ikke ved Hjælp af disse Mærker, men ved den umiddelbare 
Sammenligning havde jeg, som jeg allerede i 1846 paa begge de 
anforle Steder har yttret, overbevist mig om, at den i Sverrig af 
Nilsso n i 1842 opstillede Rana arvalis er en let Farvevarietet 
af Hunnen af Rana oxyrrhinus, men kun af dette Kjon. Da 
Nils son ikke havde været opmærksom paa Forskjellen mellem 
Kjonnene og heller ikke paa Artens bedste ydre Særkjende, den 
store og haarde Tommelknude, er sandsynligvis Hannen til hans 
R. arvalis at soge blandt Individer af hans anden svenske Art, 
som ganske sikkert er min R. platyrrhinus og som Nilsson 
ansaae for den typiske Rana temporaria Linn. og benævnte med 
dette Navn. 
Fastholde vi nu disse ydre Mærker mellem Arterne og gjen- 
nemgaae vi derpaa efter Tidsordenen alle Linnés Udtalelser om 
sin Rana temporaria da stiller Forholdet sig mellem denne Art 
og mine to ovennævnte paa folgende Maade. 
Meget tidligen i Linnés Arbeider stode vi paa de Froer, 
han senere gav del systematiske Navn af Rana temporaria^ nemlig 
allerede i 1745, i Beskrivelsen af hans i Aaret 1741 foretagne 
Reise paa Olandpaa denne tog han nemlig, og det som det 
synes for forste Gang, Frder for sig for at beskrive dem. I 
hans Reisedagbog for denne Reise, d. 20. Juni ved Landsbyen 
„Horn^^ hedder det S, 154: 
uRana temporaria Charl. onom. 24. togs och hesJcrefs*) **); des bakfolter 
hade 6 tår, som woro ndgot lyhte, den forste niinst, de andre i ordning 
langre, nåst den sista långst Framfotlerna eller hånderna hade 4 tåer, 
aldeles skiide, af hwilka den 2dre och 4de woro kortare. Byggen war flat, skild 
ifrån sidorna vie delst en uphogd strek, som gick ifrån spitsen af hufwudet 
åt ognebrynarne, sedermere til stierten. Hon var hel og hållen grå med 
*) Carl Linnæi Olåndska och Gothlåndska Resa. Stokholm och Upsala 
1745. 
*’) Disse og de folgende i de svenske Texter fremhævede Ord ere frem¬ 
hævede af mig. 
