8 
«Bufo eller en stor Padda fants under Kalckstenarna, hon war swart 
med grofwa w<årter bestrodd; Dakfottren woro lykta såsom på en Gås, hade 
6 fingrar, af hwilka den innersta war minst, de andre i ordning langre, men 
den vttersta något kortare an den nasta. Framfottarne hade allenast 4 tår 
och dem nåstan lika långa. Wid oronen låg lik som en aflang ophogd 
blåsa. Under hakan w^ar hon gul. Magen w'ar bred, blek och bestånkt med 
morke flåckar, åfven som låren, hwilka woro ån mer morka.« 
Tudsens Tæer vare altsaa ogsaa 6, men helt lukte som 
paa en Gaas, og de af Linné beskrevne Froer havde altsaa 
ifolge Udtrykkene en kortere Svommehud end Bufo vulgaris. 
Hertil bor endnu fra Linnés Beskrivelse af en anden af hans 
Rana-Arier foies et nyt bestemmende Moment. I.inné bruger 
nemlig i de samme Aaringer, 1746, om Bagfodens Tæer hos sin 
Rana rubela (= Bufo calamita Laur.) Udtrykket y^något litet lykte^^ 
(see senere S. 22*), og det tor saaledes ansees for rimeligt, at 
hans Froer paa den anden Side havde en rjoget storre Svomme¬ 
hud end denne Tudseart, der som bekjendt af alle vore egent¬ 
lige Batrachier har den mindste Svommehud paa Bagfodderne. 
Bufo vulgaris Laur. 
Bagfoden, seet fra neden, og 
Indretaaen, seet fra Siden. 
Bufo calamita Laur. 
Bagfodder af 3 Individer, sete 
fra neden, og Indretæerne, 
sete fra Siden. 
*) Hvor jeg nemlig giver mine Grunde for at Linné’s liana ruheta er 
blevet mistydet, naar den er blevet anset for at være Ungen af Bufo 
vulgaris. 
