11 
eller for den almindelige Skruptudse, Nr. 253, hans senere Rana 
Bufo, har lagt andre Former til Grund end netop dem, som han 
paa Olandsreisen havde undersøgt og beskrevet. Linnés i Fauna 
Svecica tilfoiede latinske Descriptiones ere ligesom lagte over Reisens 
ovenfor.(S. 6 — 7, 8) i Originaludtrykkene gjengivne Beskrivelse. 1 
„Descriptiones^^ hedder det derfor ogsaa for Froen: (250) ^plantæhexa~ 
dactylæ^ semipalmatæ^^, og for Tudsen (253) ^^plantæ hexadactylæ^ pal’- 
matæ^^. Idet nu Froen og Tudsen her i Faunaen ikke betragtes alene 
hver for sig, som Tilfældet var i Reisedagbogen, men sammen¬ 
holdes med hinanden, er der i de korte sammenlignede Arts- 
Diagnoser af Linné bleven tilfdiet et Udtryk, som ikke er taget 
af de enkelte Beskrivelser, men som er Resultat af ligefrem Sam¬ 
menligning imellem de to nærmere iagttagne svenske Paddefor¬ 
mer, Froen og Tudsen, og som mærkeligt nok, da Diagnosernes 
ovrige Led ere aldeles eens for begge Formerne, indenfor selve 
Diagnoserne er bleven det eneste Led, der giver et virkeligt Skjelne- 
mærke imellem dem. Froen udstyrer Linné nemlig med „po/hce 
longiore^^ Tudsen med ^^pollice breviore^^, og Tommelknuden fandt 
han altsaa mere fremstaaende hos sin Fro end hos Tudsen, no¬ 
get som er ganske rigtigt for Rana oxyrrhinus’s Vedkommende, 
men som det aldrig kunde falde Linné eller nogen Anden ind 
at sige om Rana platyrrhinus. 
Naar der imidlertid om Froen siges: „habitat ubique in 
aqvis et in fossis vere^^, saa ligger' der naturligvis i denne alminde¬ 
lige Udbredning kun udtrykt, at Linné antog, at alle de ovrige 
Landfroer, som han om Vaaren havde seet vrimle i Vandene, 
men som han ikke nærmere havde undersogt eller beskrevet, 
lignede de af ham tidligere beskrevne, en Bemærkning der burde 
være overflodig og som jeg kun af Forsigtighed tilfbier. 
Fra Linnés Fauna Svecica gik nu begge disse Former over 
i de forskjellige senere Udgaver af Systema Naturæ og ligeledes 
