68 
0 
Et Bidrag til Kundskab om dimorfe og dichogame 
Blomster. 
Af A. S. Orsted. 
(Meddelt den 3die Februar 1869.) 
Det gjelder som almindelig Regel, at medens Særkjonsplantens 
Han- og Hunblomster altid »ere idetmindste noget forskjellige, 
ere derimod hos Tvekjonsplanten alle Blomster ens. At der 
imidlertid findes Afvigelser fra denne Regel, eller at der hos 
visse Tvekjonsplanter gjor sig en Dimorfisme gjeldende i Blom¬ 
sterne, har allerede været bekjendt i det forrige Aarhundrede, 
men det er forst i den senere Tid, at dette Forhold er bleven 
gjort til Gjenstand for omhyggelige Undersøgelser. Dimorfismen 
viser sig under en dobbelt Form. Den ene Slags Dimorfisme 
er den, der t. Ex. viser sig hos Primula officinalis^ og som be- 
staaer deri, at nogle Exemplarer have Blomster med en lang 
Griffel og korte eller lavere nede paa Kronen fæstede Støv¬ 
dragere, medens hos andre Exemplarer alle Blomsterne ere for¬ 
synede med en kort Griffel og lange eller hdiere oppe paa 
Kronen fæstede Støvdragere. Det er denne Dimorfisme, der 
ogsaa er bleven kaldet Heteroslyli, hvis særegne Betydning for 
Befrugtningen Darwin fbrst har bevist, idet han ved Forsog har 
godtgjort, at en langgriflet eller en kortgrifiet Blomst enten al¬ 
deles ikke eller kun ufuldstændig befrugtes ved Slovet af sine 
